Question:
Až zjistíte, kde byl Sobotka, dejte mi vědět! Že byl na víkendovém
jednání ČSSD klid, jak se tvrdilo? Máme zcela jiné informace

Údajně není pravda, že by sociální demokraté na svém jednání
ústředního výkonného výboru v Hradci Králové nemluvili o tom, proč
partaj tak hrůzně selhala při posledních parlamentních volbách. „Bylo
tam k tomu dost kritických hlasů,“ vypověděli pro ParlamentníListy.cz
nezávisle na sobě poslanci Roman Onderka i Jaroslav Foldyna. Podle nich se
sice socialisté nepohádali mezi jednacími stoly až na dřeň, a ani se
nefackovali, ale že by nikdo v Hradci volební debakl ani slůvkem nezmínil,
tak to je údajně lež českých médií. „Já jsem tam třeba veřejně
řekl, že jsme na našeho původního voliče působili jako strana papalášů,
jako kavárenská salónní levice,“ nerozpakoval se prý Foldyna. A zdaleka
prý nebyl sám, kdo řekl, co si myslí...

Situací, která panuje v sociální demokracii, se v posledních týdnech
ParlamentníListy.cz zabývaly mnohokráte. Přinesli jsme kupříkladu několik
přímých svědectví o neschopnosti lídrů Bohuslava Sobotky a Lubomíra
Zaorálka jakkoli řešit palčivou problematiku pracovních poměrů Lidového
domu. Redakci dokonce jedna ze zaměstnankyň Lidového domu vypověděla, že
ve straně je přítelem mnohých alkohol, ve stranické pokladně se objevují
černé peníze a mezi zaměstnanci se pěstuje bossing a šikana. A to vše za
doprovodu známých jmen: Sobotka, Dolínek, Kaucký, Kucián, Poche, Březina,
Starec...

„Nejde ale o boj nějakých křídel, zaměstnanci nejsou politici, jen jim
došla trpělivost kvůli špatnému chování ze strany ústředního
tajemníka Kuciána a ekonomického ředitele Starce. Tito dva jsou
učebnicovým příkladem chování bossů ke svým zaměstnancům v době
raného kapitalismu. Většina zaměstnanců ČSSD raději skloní hlavu a
někdy dokonce mlčky snáší nedůstojné a šikanující praktiky...“
uvedla kromě jiného ona zaměstnankyně.

Bohuslav Sobotka to údajně svou laxností dotáhl do stádia, kdy se prý i
další zaměstnanci Lidového domu ozývají a začínají líčit „život v
blázinci“ . V partaji nadto ještě bují heslo: Nevěřte současnému
vedení strany! K tomu ParlamentníListy.cz získaly přibližně dvanáct
hustě popsaných stran, které popisují, jak reálně také funguje bohatnutí
„lidí z masa a kostí“, kterým jsou nabízena zaměstnanecká místa v
ČSSD, anebo jsou dosazováni do kontrolních úseků strany, anebo do
dozorčích rad státních a městských společností, aby jich bylo co
nejvíce u informací a také „na výplatních páskách“.

Naše heslo? Nechat vše při starém!

Naproti tomu ale stojí informace oficiálních médií. Ale ani ty nejsou
žádnou selankou. „Ani volební propadák neotřásl vedením ČSSD tak, aby
se otevřela novým lídrům nebo přímé volbě šéfa a aby voličům
ukázala, že to se změnami myslí vážně,“ referoval třeba v pondělí
deník Právo. A přidal informaci o tom, že vedení sociálních demokratů se
o víkendu shodlo na tom, že má v ČSSD zůstat vše při starém. V půlce
února se sice odehraje předčasný sjezd, na němž se bude volit nový šéf
strany, ale nestane se tak přímou volbou, kterou prosazoval úřadující
předseda Milan Chovanec. Podle dosavadních stanov se navíc může stát
předsedou jen ten, kdo si tuto možnost poctivě „vyseděl“ jako člen
ČSSD nejméně po dobu čtyř let.

Právo ale navíc uvedlo jednu podstatnou věc. Jednání výkonného výboru
bylo totiž prý prosto jakémukoliv hodnocení volebního propadáku. Pro
deník to měl uvést jeden ze členů předsednictva. „Tak, jak vypadalo
nedělní jednání, je jasné, že strana je stále v posttraumatickém šoku a
ještě nějakou dobu to potrvá,“ konstatoval onen sociální demokrat. „Dokonce
v diskusi zazněl názor, že vyhrajeme komunální volby 2018,“ přidal
ještě.

„Toto fakt není pravda!“ reagovali ovšem pro ParlamentníListy.cz na tuto
informaci někdejší brněnský primátor a současný poslanec Roman Onderka a
„staronový“ poslanec ČSSD Jaroslav Foldyna. Podle obou mužů je pro
další směřování strany právě tato věc hodně důležitá a právě
proto se nikdo na ÚVV ČSSD nerozpakoval říci, co si myslí.

Je to jako ve filmu Skřivánci na niti

„Já jsem k tomu na ÚVV jednoznačně řekl, že jsme na našeho původního
voliče působili v poslední době jako strana papalášů, jako kavárenská
salónní levice. Prostě, že jsme se odtrhli od veřejnosti a na poslední
chvíli jsme vše zachraňovali konceptem ´Konec levné práce´, kdy jsme
vytáhli minimální mzdu a platy. Ale protože to bylo pozdě, tak nám naše
úmysly veřejnost už neuvěřila. Já jsem si dokonce chvílemi připadal tak,
jako když se dívám na film Skřivánci na niti, kde vyskočí z Tatraplánu
soudruh s kloboukem a vymění jej za bekovku, protože jde vyprávět
dělníkům co a jak, ale oni mu to ani přes tu bekovku nevěří... A přesně
takto vypadala politika v sociální demokracii posledního půl roku,“ uvedl
k tomu pro ParlamentníListy.cz Foldyna.

„Musíme se vrátit ke způsobům vyjadřování a k postojům, které náš
volič očekává, nesmí už od nás slyšet politický a všeobjímající
korektní jazyk, který nikoho sice neuráží, ale také nikoho neoslovuje, a
hlavně nikomu nic neříká! To jsem všem sdělil a řekl jsem jim také, že
takto dál už rozhodně nemůžeme jít!“ zmínil dále Foldyna.

Prý takto ostrých kritických slov šlo slyšet na víkendovém rokování
poměrně dost. „Ale aby si to zas někdo nevysvětloval opačně –
nehádali jsme se, debata nebyla nějak agresivní, ba dokonce ani nedošlo k
nějakému osobnímu osočování. Debata byla věcná, nebyla emotivní,
nicméně všichni tam pochopili, že změna způsobu politiky je naprosto
nutná, odspodu to totiž vyzařuje nahoru a nahoře se k tomu musí lidé
nějak postavit. Vždyť oni přece řekli, že pokládají funkce a teď je
nutné najít nové lidi!“ dodal k tomu Foldyna.

Onderka: Celé jednání bylo o reflexi!

„Není pravda, že bychom se na ÚVV neúspěchem voleb nijak nezabývali.
Všechny diskusní příspěvky, které tam byly, tak se dotýkaly voleb,
dotýkaly se toho, kde sociální demokracie udělala chybu a kde dělá chyby
dodnes. De facto by se dalo říct, že celá diskuse tam byla o nějaké
reflexi s ohledem na poslední parlamentní volby a následně se řešilo, jak
k tomu nejvyšší orgán mezi sjezdy, tedy ÚVV přistoupí, a to s ohledem na
mimořádný sjezd kvůli volbě nového vedení," potvrdil Foldynova slova
Roman Onderka.

Dokonce prý mnoho z těch, kteří vystupovali, vypočítávalo zcela
konkrétní chyby, ale rozhodně od nikoho z diskutujících nepadlo, že
sociální demokraté počítají s tím, že v příštím roce vyhrají
komunální volby. „Ne, ne, ne," reagoval na zmínku k tomu Onderka.

Připustil ovšem, že kvůli nepropustnosti stranické linie se na ÚVV
debatovalo i o změně stanov, ovšem dosud nikdo k tomu konkrétnosti
nestanovil.

„Byla tam kvůli tomu navolená komise pro úpravu stanov, protože pokud dnes
říkáme, že – ústy ministra Chovance – jsou stanovy ČSSD těžkopádné
a nejsou to stanovy, které by se daly jakoby vnímat pozitivně, tak pak je
třeba je upravit. Komise ale musí napřed zasednout a udělat návrhy na
změny, a až pak je předloží v rámci mimořádného sjezdu, kde by se o
změnách mělo hlasovat," vysvětlil Onderka.

Foldyna: To jsme fakt neprohráli kvůli nějakým stanovám!

„Změna stanov? Příliš se upínáme na tuto změnu stanov! Sociální
demokracie volby neprohrála kvůli stanovám, ale proto, že jsme pro
většinového voliče v tuto chvíli nezajímaví! Proto se musíme upnout na
změnu postojů a vyvodit důsledky z toho, proč na tradiční způsob politiky
nikdo nereflektuje," udeřil k tomu samému Foldyna. A pokud dnes přední
české deníky píší o tom, že se „sociální demokracie zabetonovala",
pak prý na tom „něco je".

„Víte, doba, v níž se nacházíme, a způsob politiky, to není už ta
První republika, kdy si sociální demokracie vystačila pouze se svým
programem. Program není základ diskuse, my ho neměli sice špatný, ale
akcentace některých věcí jako je třeba bezpečnost - to je to důležité!
Lidé totiž slyší, co se děje v Německu, v Rakousku, v Itálii, ve
Španělsku a ve Francii, a proto mají obavu z vývoje, z toho, že se tamní
situace dostane k nám, ovšem na tuto ´obavu´ my neměli odpověď. Vše jsme
příliš bagatelizovali a soustředili jsme se na tradiční témata, jako že
jsme ´upravovali´ sociální dávky, aniž jsme byli ochotni si přiznat, že
způsob vyplácení oněch sociálních dávek je mnohdy neefektivní, že je
zneužíván a na druhé straně nedoceněn. Strana si teď musí taky ujasnit,
že potřebuje jasného, srozumitelného lídra a jasné a čitelné vedení,
které je momentálně příliš obecné, dá-li se to tak říct. My
potřebujeme lidi, kteří jsou viditelní, kteří jsou schopní oslovit
veřejnost!" zdůraznil Foldyna. A přiznal, že jméno onoho „srozumitelného
lídra" se hledá velmi těžko.

A právě nová kritéria stranických stanov mají zároveň otevřít možnost
přímé volby předsedy ČSSD, o níž usiluje dosluhující ministr vnitra a
stranický lídr Milan Chovanec.

„Na ÚVV padala sice celá řada jmen, která oscilují v diskusi od hejtmana
Běhounka až po Zimolu, ale podle mne opravdová diskuse o jménech teprve
přijde," je přesvědčen Foldyna.

Připomeňme, že úspěšný hejtman a nestraník za ČSSD na Vysočině Jiří
Běhounek dal už najevo, že je připraven straně pomoci, ale zatím nemá jak.
„Jak mohu kandidovat, když mi to nebylo nabídnuto?“ zeptal se. Pokud by
kandidoval, má prý několik podmínek. Především volá po tom, aby znovu
dostali prostor lidé, kteří byli za časů Bohuslava Sobotky upozaďováni
– například už zmiňovaný Jiří Zimola a další „pučisté z Lán “
z roku 2013.

„V dnešní době má každý řadový člen sociální demokracie právo
kandidovat na předsedu. A co se týče pana Běhounka, tak ten je dlouhodobě
svázán s ČSSD – dělá hejtmana Vysočiny nějakých devět let, po
několik let je i poslancem, a z tohoto pohledu je to sociální demokrat bez
průkazky sociálního demokrata a proto padají úvahy o změně stanov, aby i
tito lidé mohli kandidovat na předsedu. Je to jen o tom, jakým způsobem
zvýšit konkurenci a výběr pro vedení ČSSD," doplnil k tomu Roman Onderka.

Pošlete smsku, až budete vědět o Sobotkovi....

Nakonec se oba poslanci vyjádřili i k tomu, proč na ÚVV ČSSD nedorazil
premiér Bohuslav Sobotka.

„Prý pan premiér Sobotka nepříjel z nějakého osobního důvodu, ale mne
dosud neznámého. Prostě nepřijel a nepůsobí to obvykle," odvětil na dotaz
ParlamentníchListů.cz Foldyna.

„Proč tam nebyl pan premiér Sobotka? To se můžete jen dohadovat! A až se
k něčemu dopracujete, tak mi dejte vědět!... Bavilo se o tom na ÚVV mnoho
lidí, proč tam není, ale k ničemu se nikdo opravdu nedopracoval... Až něco
zjistíte, tak mi pošlete smsku...,“ doplnil v odpovědi ironicky Onderka.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Doposud neznámé pozadí: Praha chtěla dát původně za placené zóny pro
vozidla téměř 900 milionů. Řeč byla také o BIS

Sice to tak nevypadá, ale v podstatě jde o jednoduché matematické výpočty.
Na jejich základě, ovšem evidentně bez hlubší znalosti pozadí, vzniklo
hned několik materiálů, které přirovnávají současný systém placených
zón v metropoli ke kauze Opencard. ParlamentníListy.cz ovšem zjistily, že
tento příměr stojí na vodě.

„Bude to stejný tunel jako Opencard, stěžují si občané v žalobě na
parkovací zóny,“ uvedl Český rozhlas. „Parkování v Praze:
Místopředsedkyně ODS má podezření na ‚odklánění‘ peněz,“doplnil
Dotyk. „Parkování v Praze: Utajovaný kontrakt s poradci z rumunského
Temešváru,“ přidal následně.

ParlamentníListy.cz ovšem obdržely vyjádření společnosti Eltodo, které
celou situaci staví do docela jiného světla.

„S tzv. kauzou Opencard nelze zakázku na provoz placených zón vůbec
srovnávat. V této souvislosti stojí za připomenutí některé skutečnosti,“
sdělila naší redakci Mona Sandescu, šéfka Eltoda.

Připomeňme fakta. Veřejnou zakázku „Dodavatel služeb provozu zón
placeného stání v hlavním městě Praze“ získala společnost ELTODO v
otevřeném zadávacím řízení v konkurenci pěti uchazečů. Nabídková
cena společnosti ELTODO byla 487 871 217 korun. Nabídková cena uchazeče,
který se umístil jako druhý v pořadí (společnost Sdružení NAK a IS
Parking servis) byla 630 766 581 korun.

„Předpokládaná hodnota veřejné zakázky stanovená zadavatelem byla 893
300 000 Kč. Nabídková cena společnosti ELTODO byla tedy o 142 895 364 korun
nižší než cena uchazeče, který se umístil jako druhý v pořadí, a
dokonce o 302 975 827 korun nižší než předpokládaná hodnota veřejné
zakázky stanovená zadavatelem,“ vysvětlila dále. Co to reálně znamená?

Únik je nemožný, ví to i BIS

„Je to, jako kdybyste si plánovali stavět dům, otevřeně byste si
vysoutěžili z pěti stavebních firem tu absolutně nejlevnější a potom
vás někdo začal obviňovat z toho, že jste tou zakázkou vytvořili nějaký
korupční potenciál. Navíc transparentnost zadávacích řízení se od dob
‚Opencard‘ značně zvýšila – uveřejňují se detailní informace o
průběhu zadávacího řízení, smlouvy i subdodavatelé,“ dodává.

Připomeňme v této souvislosti slova Alexandry Udženija z ODS, která je
zastupitelkou Prahy již od roku 2010, a měla by tak všechny patřičné
podklady bezpodmínečně znát. „Celé to na mne dělá dojem, že někdo
část peněz, které měly být použity na řešení pro Pražany, odklání
někam jinam.“ Kam? Proč? Na to již Udženija odpověď nenašla.

Spolu s informacemi o penězích se v médiích několikrát objevila také
obava z úniku citlivých informací. Po české metropoli se totiž pohybují
auta, která zjišťují, zdali vozidla nestojí v zónách načerno. Podle
šéfky Eltoda je jakýkoli únik nemožný.

„Data o uskutečněných parkováních jsou anonymizována a v systému
zůstávají pouze v podobě statistických údajů. Jinak řečeno, my víme,
kolik aut v danou dobu kde parkovalo, ale neznáme jejich registrační značky.
Pokud tedy systém detekuje přestupek, je registrační značka vozu předána
na Městskou policii. V systému zůstávají pak již pouze anonymizovaná data
pro statistické účely. Tato bezpečnostní opatření shledaly jako
dostačující BIS, ministerstvo vnitra i ministerstvo obrany. Samotné tyto
instituce tento systém používají,“ uzavřela.

Závěr? Navzdory tomu, že společnost Eltodo Pražanům de facto ušetřila
několik stovek milionů, je aktuálně spojována s potenciálním nebezpečím
a údajným předražením. Proč? Na to odpověděl nejmenovaný, zato letitý
zaměstnanec magistrátu jednoduše. „Protože se přece někdy stane, že
zakázka se takzvaně šije na míru. A pokud to nedopadlo podle přání, asi
má někdo potřebu se mstít i přesto, že Eltodo fatální chyby nedělá a
na úrovni provozu s ním v Praze panuje zásadní spokojenost,“ uzavřel
dobře informovaný zdroj.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Neuvěřitelné. Rada pro spolupráci v Zálivu prohlásila Hezbollah za
teroristy a vysílá proti nim do Libanonu teroristy Al-Nusrah

Rada pro spolupráci v Zálivu (GCC) libanonský Hezbollah prohlásila za
teroristickou organizaci. Mezitím několik členských států GCC, zvláště
pak Saúdská Arábie a Katar, stejně ale také Izrael využívá Jabhat
Al-Nusrah k oslabování Hezbollahu v Libanonu.

Syrská vláda na rozhodnutí GCC určit Hezbollah za teroristickou organizaci
reagovala prohlášením, že v tomto rozhodnutí se odráží Saúdské matení
a představuje pokus o únos vůle Arabského lidu v zemích Zálivu, který
odmítá normalizaci s Izraelem a navázání vztahů s ním.

Podobně i Írán odsoudil toto rozhodnutí zařadit nejsilnějšího spojence
Teheránu v Libanonu mezi teroristické organizace. Syrské ministerstvo
zahraničí a expatriotů to komentovalo:

„GCC tímto učinila krok, který je v souladu s politikou Izraele, tj.
rozhodnutím GCC klasifikovat Hezbollah jako teroristickou organizaci, protože
ten konfrontuje sionistický projekt v regionu a je to izraelský nepřítel,
přičemž uznání jeho obětí rezonuje po celém arabském a muslimském
světě.“

Záměna principů?

Obrázek: Stažení mírových sil OSN UNDOF ponechává 12 – 16 km široký
koridor nekontrolovaný UNDOF. V roce 2013 uniklo, že Izrael poskytuje podporu
pro Jabhat al-Nusrah, k níž patří i společná zpravodajská a operační
místnost na Izraelem okupovaných Golanech, logistická podpora, zbraně,
polní nemocnice i přímá bojová podpora. (Zakreslení v mapě Christof
Lehman).

Hezbollah je v Libanonu podle zákona registrovanou politickou stranou, která
si udržuje milici, která je v souladu s libanonským zákonem. Hezbollah se
svolením syrské vlády operuje i v některých částech Syrské arabské
republiky. Své vojenské operace koordinuje se zákonnou vládou Syrské
arabské republiky, se Syrskou arabskou armádou a se syrskými Silami národní
sebeobrany. Údajně to nečiní proto, že by Hezbollah nebo Írán nezbytně
schvalovali sekulární vládu v Sýrii, ale protože Sýrie představuje
důležitého strategického spojence Hezbollahu a Íránu.

Je ironií, že Katarci a Saúdští Arabové k jejich ohrožování sponzorují
syrskou franšízu Al-Kaiídy Jabhat Al-Nusrah, kterou za teroristickou
organizaci prohlásila Rada bezpečnosti OSN. Jabhat Al Nusrah rovněž
sponzoruje Izrael, který pro Jabhat Al-Nusrah zařizuje přístup do
libanonského údolí Bekaa přes Izraelem okupované syrské Golanské výšiny.

Saúdská Arábie svou podporu pro přítomnost Al-Nusrah v Libanonu
zintenzivnila už v roce 2013. V pondělí 14. října 2013 předseda
libanonské Arabské demokratické strany Rifaat Eid varoval, že Saúdská
Arábie plánuje „v odvetě za intervenci Hezbollahu v bitvě o region
Qalamoun Libanon zapálit.“ Libanonská Arabská demokratická strana udržuje
úzké vztahy s vládnoucí Syrskou arabskou stranou Baath. Rifaat Eid řekl
během tiskové konference:

„Bitvu v Qalamoun vedla Saúdská Arábie a my máme informace, že Saúdská
Arábie varovala Hezbollah před účastí v této bitvě, jinak to bude pro
Hezbollah v Bekaa i v severním Libanonu drahé.“

Také Izrael se rozhodl vystupňovat svou podporu Jabhat Al-Nusrah na Izraelem
okupovaných syrských Golanských výšinách pod humanitární zástěrkou,
když je prohlásí za syrské bojovníky za svobodu.

Tel Aviv podporou Jabhat Al-Nusrha přes Golanské výšiny prosazuje tři
strategické cíle.

Izraelské machinace v roce 2013 rovněž vyústili do stažení mírových sil
OSN UNDOF z 12 – 16 kilometrů širokého koridoru v nárazníkové zóně na
Golanech (viz mapa). Tímto krokem jim poskytli přístup jak do Sýrie, tak do
libanonského údolí Bekaa přes podobně okupovanou libanonskou oblast farmy
Sheba.

Zdroj: globalresearch.ca

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zvukař, který Zemanovi pustil Modlitbu pro Martu se přestupku nedopustil,
uvedla přestupková komise

Zvukař Jaroslav Hensl, který během listopadového mítinku při návštěvě
prezidenta Miloše Zemana v Lipníku nad Bečvou pouštěl Modlitbu pro Martu,
se nedopustil přestupku. Rozhodla o tom přestupková komise, která případ
odložila. ČTK to dnes řekli starosta Lipníku nad Bečvou Miloslav Přikryl a
vedoucí odboru radnice Roman Chlapek. Případ předala správnímu orgánu
policie jako prohřešek proti právu shromažďovacímu. Henslovi hrozila
pokuta až 15 000 korun.

„Přestupek, který podala policie, řešil správní orgán, tedy
přestupková komise městského úřadu. Přestupková komise rozhodla o
odložení přestupku s tím, že žádný přestupek nenastal,“ uvedl
starosta Přikryl. „Já bych řekl, že jsme to podezření z toho přestupku,
tak jak to tam viděla policie, neshledali,“ řekl ČTK vedoucí odboru
správních činností a obecního živnostenského úřadu lipnické radnice
Roman Chlapek.

Hensl byl již o výsledku řízení informován. „Jsem rád, že
přestupková komise došla ke stejnému názoru, jaký jsem měl, a to, že to
nebyl přestupek proti shromažďovacímu zákonu, určitě jsem se proti tomu
neprovinil. Jsem rád, že to takhle dopadlo,“ řekl dnes ČTK Hensl.

Míní, že měla celá věc tehdy na náměstí smysl. Svědčí o tom podle
něj i velká vlna podpory z celé republiky. Pouštěním písně Marty
Kubišové se inspirovali při protestu i lidé v jiných částech republiky.
„Mám radost, že se po celé republice objevuje spousta lidí, kteří
vyjadřují názor v tom, že v čele státu by měl stát člověk, který si
nepřizpůsobuje prezidentství podle sebe, ale má se chovat státnicky,“
uvedl Hensl.

Incident se odehrál na náměstí v Lipníku nad Bečvou 8. listopadu během
Zemanovy návštěvy Olomouckého kraje. Při prezidentově setkání s občany
několik desítek lidí vyjadřovalo červenými kartami nad hlavou nevoli
vůči Zemanovi. Hensl pouštěl skladbu hlasitě z okna v prvním patře domu
na náměstí. Na konci písně vstoupili do soukromých prostor, odkud Modlitbu
pouštěl, policisté v civilu, donutili jej píseň vypnout a odvezli na
služebnu, kde strávil asi dvě a půl hodiny.

Policisté dříve uvedli, že Hensl bránil shromáždění, když rušil
hlasitou hudební produkcí projev jednoho z účastníků. Organizátoři se
bránili tím, že mítink narušit nechtěli, o svých krocích včetně
pouštění písně prý policisty informovali předem.

Postup policistů vyvolal velké emoce i kritiku některých politiků.
Prověřovalo jej policejní prezidium, podle kterého byl v souladu se zákonem.
K jinému názoru dospěla ombudsmanka Anna Šabatová, na kterou se obrátili
organizátoři protestu. Podle ní policie postupem proti protestujícím
pochybila. Podle veřejné ochránkyně nebyl důvod k zajištění zvukaře,
zásah vůči němu byl nepřiměřený a policie jej navíc nepoučila o
důvodech jeho zajištění.

Případem se bude zabývat také soud. Jedenapadesátiletý Hensl podal žalobu
na prošetření postupu policie. Žaloba je podána na ochranu před
nezákonným zásahem. Jednání u olomouckého krajského soudu dosud nebylo
nařízeno. Po zvukaři Henslovi se rozhodla obrátit na soud i další pětice
organizátorů protestu.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Jsem šokován. Začátek konce, popření Havla. Probuďte národ, i venkov,
burcuje známý advokát proti Zemanovi a spol.

ROZHOVOR Dozvuky kolem návštěvy dalajlámy v České republice a požadavek
Číny, aby po slovech následovaly činy, má za následek, že prezident
zřejmě požádá premiéra, aby odvolal ministra kultury Daniela Hermana.
Podle právníka a občanského aktivisty Milana Hulíka je prohlášení
nejvyšších ústavních činitelů k Číně kapitulací, která se dá
srovnat s kapitulací československého prezidenta Háchy v Mnichově nebo
kapitulací představitelů Československa v Moskvě v roce 1968. „Jsem z
toho naprosto šokovaný. To je to nejhorší, co se v naší zahraniční
politice po Listopadu 1989 stalo,“ prohlásil v rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz právník a historik.

Sledoval jste události, které se staly v souvislosti s návštěvou dalajlámy
v České republice a které mají dozvuky ještě dnes, když prezident Miloš
Zeman nevyloučil, že požádá o odvolání ministra kultury Daniela Hermana?

Samozřejmě jsem to sledoval. Řada lidí se k tomu vyjádřila, já nemám
žádný originálnější názor než ti, kteří jednání pana prezidenta
Zemana odsoudili. To se dostalo až do komických rozměrů. Takže akceptuji to,
co bylo v této souvislosti řečeno jinými.

Existuje i druhá skupina lidí, kteří podsouvají ministru Hermanovi, a
dokonce panu Bradymu, snahu diskreditovat prezidenta Miloše Zemana. Tvrdí, že
je to útok na hlavu státu.

To je přece naprostá blbost. Já jsem měl na mysli ty, kteří odsoudili
jednání prezidenta v souvislosti s udělováním a neudělováním
vyznamenání. Nevím, do jaké míry se to dotýká společnosti. Byla by
škoda, kdyby to byla jen taková pražská záležitost, jak říká pan
prezident „záležitost pražské kavárny“. Bylo by potřeba, aby to trochu
probudilo i venkov.

Rozumíte tomu, že po těch mnoha vyjádřeních a vysvětlování ze strany
ministra kultury Daniela Hermana, prezidentem nevyznamenané oběti holocaustu
Jiřího Bradyho, prezidenta, jeho mluvčího a pana Forejta, může někdo
tápat, na čí straně je pravda?

Nechápu, že někdo může věřit Pražskému hradu. Pan Brady, který žije
mimo naši republiku, si nemá důvod vymýšlet.

Jádrem sporu bylo setkání ministra kultury Daniela Hermana s dalajlámou na
Ministerstvu kultury, protože se to nelíbí představitelům Čínské lidové
republiky, s kterou jsme uzavřeli strategické partnerství. Ostatně, že se
jim to nelíbí, potvrdily jejich reakce, například návštěva velvyslankyně
Číny na Pražském hradě hned po přijetí dalajlámy ministrem nebo
odmítnutí cesty ministra zemědělství Mariana Jurečky do Číny. Může
nám někdo z jiné země diktovat, koho a kde může přijmout český ministr
a s kým se sejdou senátoři? Zvláště když jde o nositele Nobelovy ceny
míru, uznávaného ve světě?

Myslím, že nejlépe to vyjádřil Petr Pithart, když vyzval, abychom si
slíbili, že nebudeme obchodovatelnou položkou. Za nějaký obchod se nedají
zakrývat základní lidská práva. Je to vlastně popření politiky Václava
Havla.

Pod prohlášením, že Česká republika nemění svoji politiku vůči Číně,
se podepsali čtyři nejvyšší ústavní činitelé. Prezident a spolu s ním
i premiér a předsedové obou parlamentních komor. Myslíte, že toto
prohlášení, které někdo nazývá servilním, devótním, podlézavým nebo
dokonce ostudným, bylo adekvátní situaci, tedy přijetí dalajlámy ministrem
a senátory?

Samozřejmě, že to není adekvátní. Já to ani nedokážu pochopit. To
souvisí i se suverenitou našeho státu a je to prostě kapitulace, která se
dá srovnat s kapitulací československého prezidenta Háchy v Mnichově. To
je popření toho nejzásadnějšího. A v Číně ještě na toto prohlášení
řeknou, že po těchto slovech mají následovat činy, aby rozhodovali o
našich zahraničněpolitických záležitostech. Jsem z toho naprosto
šokovaný. To je to nejhorší, co se v naší zahraniční politice po
Listopadu 1989 stalo. Celá ta záležitost je pro mne jako pro právníka a
historika bezprecedentní.

Stalo se někdy něco podobného v naší novodobé historii kromě kapitulace v
Mnichově?

Něco podobného se stalo ještě v roce 1968, když se kapitulovalo v Moskvě.
Bylo to pod velkým nátlakem, ale tady taky nějaký tlak musel být.

Podle exministra zahraničních věcí Cyrila Svobody Čína zkouší, kam až
může zajít, a my tlaku ustupujeme. Kritizoval, že když čínská strana na
poslední chvíli zrušila návštěvu českého ministra zemědělství Mariana
Jurečky, poslal tam ministr místo sebe svého náměstka, místo toho, aby
prostě prohlásil, že přijede, až se najde vhodný termín. Souhlasíte s
tímto názorem?

Určitě.

Nemůže se stát, že když budeme stále tlaku ze strany Číny ustupovat –
teď například prezident navrhl premiérovi, aby odvolal ministra kultury
Daniela Hermana, což si nejspíš přejí čínští komunisté –, bude se
ten tlak velmoci postupně stupňovat?

Samozřejmě, že to není vyloučeno při té pročínské politice, která se
teď vede.

Je ale současná politická garnitura vůbec schopna tlaku této velmoci
vzdorovat?

Myslím, že toho není schopna. Ale otázka je, jaká bude ta příští
garnitura, když pravice je v troskách.

Jak si jednání nejvyšších ústavních činitelů vysvětlujete? Zatím
žádné velké investice k nám z Číny nepřicházejí. Je možné, že se to
časem zlepší, ale není za tím něco jiného? Komentátor Českého rozhlasu
Petr Nováček prohlásil, že podle jeho zdrojů jsou důvodem sponzorské
peníze nejen na prezidentskou kampaň, ale i na kampaň sociálních demokratů,
kteří se potýkají s velkým dluhem kvůli sporu s advokátem Altnerem za
jeho pomoc při navrácení Lidového domu. Není za tím tedy něco jiného
než obchod?

Je to možné, dokonce pravděpodobné. Příklon k Číně i to, co se dělo
při čínské státní návštěvě s demonstranty, jsou pro mne
nepochopitelné a musí za tím být jiný zájem než je ten obchodní, který
se zatím nijak zvlášť neprojevil.

Má smysl strategické partnerství s takovou velmocí, navíc komunistickou? Je
naděje, že tak obrovská země s námi bude jednat jako rovný s rovným?

Strategické partnerství takových dvou zemí, navíc s odlišným politickým
zřízením, podle mne nemůže fungovat na úrovni rovnocenných partnerů. To
by se u nás musel úplně změnit režim.

Jak jste vnímal výrok ministra zahraničních věcí Lubomíra Zaorálka,
který srovnal schůzku s dalajlámou se setkáním s Henleinem? Později se za
to omluvil.

Je to něco strašného. Omluvil se, ale ta pachuť tady zůstala. Jak to mohl
říci o nositeli Nobelovy ceny míru a srovnat ho s Konrádem Henleinem. To je
neuvěřitelné. Podle mého názoru je to na rezignaci, i když se omluvil.

Jednání prezidenta i ústavních činitelů vyvolalo bouři protestů ve
společnosti. Překvapilo vás, že se lidé v tak obrovském počtu sešli v
den státního svátku 28. října na Staroměstském náměstí?

To mě hrozně překvapilo a byl jsem hlavně rád, že tam bylo tolik mladých
lidí. Možná se do jisté míry bude opakovat Listopad 89. Samozřejmě jiným
způsobem, v jiné formě, ale mám pocit, že to lidi probudilo.

Velkou pozornost také vyvolal také pořad Show Jana Krause s ministrem kultury
a panem Jiřím Bradym kvůli tomu, že byl na poslední chvíli nahrazen
starším pořadem, a až po velké bouři v médiích byl odvysílán až
druhý den. Jak to na vás působilo?

V tom vidím počátek nějaké cenzury. Jsou to věci, které mi začínají
připomínat tu dobu před Listopadem 89.

Není zvláštní, že to spousta lidí nevidí? Vždyť to není první věc,
jsou postupně přijímány zákony omezující svobodu.

Ano, vidíme to už delší dobu. Ale lidská paměť je strašně krátká. To
je znát i na tom, že komunistická strana je v průzkumech veřejného
mínění druhou nejsilnější stranou. Co bychom tedy chtěli?

Doufáte, že se tedy národ probudí?

Myslím, že by to mohl být počátek nějakého probuzení. Není to ještě
konec, ale začátek konce.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Autor výroku „Až Zeman chcípne, strašně se ožeru“ jde do ulic proti
Číňanům. Prahu čeká mela. A mezitím na druhé straně světa...

Příjezd čínského prezidenta Si Ťi-pchinga víří emoce. Ať již ty
pozitivní, či negativní. Kvůli jeho návštěvě se zamlouvají po Praze
lukrativní místa – a to jak jeho příznivci, tak odpůrci. Píší to
dnešní Lidové noviny.

Místa po Praze zabírají stovky Číňanů, aby mohli přivítat svého
prezidenta. Paradoxně však nejde o Smíšenou česko-čínskou komoru
Jaroslava Tvrdíka, která návštěvu organizuje, ale méně známou
Česko-čínskou obchodní asociaci. Zakladatelé asociace jsou neznámí,
nevědí o nich nic ani na čínském velvyslanectví v Praze. Oficiální
webové stránky patří Jamesi Ruizhenovi Wu, který podniká v asijské
tržnici SAPA v pražské Libuši. Asociace si již stihla zamluvit prostor u
sochy svatého Václava na Václavském náměstí, prostranství před
Národním divadlem a Státní operou a Vyšehrad. A to hned od neděle až do
čtvrtka.

Příznivci budou příjezd prezidenta monitorovat také na Hradčanském
náměstí a na cestě od hotelu Hilton po Hrad. Pokoušejí se zabrat i
prostranství v Lánech. Tam však musejí počkat na vyjádření policie.
Přítomni chtějí být i na Masarykově nábřeží a Slovanském ostrově,
kde se ve středu sejdou čínští a čeští byznysmeni.

Kromě příznivců se však chystají do ulic i odpůrci čínského
komunistického režimu. Do služby se tak chystají stovky policistů.
Některé ulice budou pro jistoty uzavřeny, bude odkloněna i hromadná doprava.

Odpůrci si totiž rovněž zabrali cestu od hotelu Hilton na Hrad či prostor u
prvního nádvoří Pražského hradu. Jedním z těch, který chce proti
čínské hlavě státu vystoupit, je Tomáš Peszynski. Ten se netají svou
antipatií k české hlavě státu Miloši Zemanovi, kdy v minulosti mimo jiné
řekl, že „až Zeman chcípne, strašně se ožeru“. „Jsme proti tomu,
aby se představitelé naší země setkávali s vůdci nedemokratických zemí,“
uvedl za odpůrce Peszynski.

Ten svolal demonstrace například na náměstí Jana Palacha či Hradčanské
náměstí. Dorazit mají příznivci Tibetu, antikomunisté či čeští
Vietnamci. Podobné protesty, či spíš happeningy, svolává i Kateřina
Kudláčková, která chce v poklidu využít možnosti, jak upozornit na
represe, kterým jsou vystavováni členové hnutí Fa-lu-kung. Za organizaci
Lidská práva bez hranic vyzvala českého prezidenta, aby zveřejnil
kompletní seznam čínské výpravy. Chtějí si totiž jednotlivé členy
prověřit, zda se nedopouštěli zločinů proti lidskosti.

Čínský prezident stráví v Česku 40 hodin, ve dnech 28. – 30. března.
Kromě Pražského hradu a zámku v Lánech, kde se setká s českou hlavou
státu, se má sejít také s premiérem Bohuslavem Sobotkou (ČSSD), předsedou
Poslanecké sněmovny Janem Hamáčkem a předsedou Senátu Milanem Štěchem (oba
ČSSD) či pražskou primátorkou Adrianou Krnáčovou (ANO).

Lidové noviny si v souvislosti s Čínou všímají také cesty současného
prezidenta Německa Joachima Gaucka právě do země draka. Čínští
hostitelé Gauckovi slíbili otevřenost v rozhovorech, které však budou
probíhat za zavřenými dveřmi. A o návštěvě se hovoří jako o
nejchoulostivější Gauckově cestě. Do Číny se vydal na pět dnů.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Twitter informoval o odpojení Trumpova účtu

Účet amerického prezidenta Donalda Trumpa na Twitteru byl neúmyslně odpojen
a nefungoval 11 minut, píše se v oznámení sociální sítě.

„Dnes byl registrační záznam @realdonaldtrump neúmyslně odpojen kvůli
lidské chybě pracovníka Twitteru. Účet byl odpojen na 11 minut a od té
doby je obnoven. Pokračujeme ve vyšetřování a podnikáme kroky, aby se to
neopakovalo," oznámil Twitter.

Později v obsluze mikroblogů upřesnili, že viníkem odpojení byl pracovník,
který ve společnosti pracoval poslední den.

Mezi tím někteří uživatelé sociální sítě pochválili pracovníka,
který odpojil Trumpův účet „První úspěšný převrat v americké
historii zařídil stážista s tlustými prsty," zavtipkoval zpravodaj New York
Times Max Fisher.

„Vy, kdo jste „náhodou" odpojil Twitter @realDonaldTrump, prosím,
vypořádejte se s jeho prezidentstvím," píše se ve sdělení účtu The
Daily Show.

Trump je znám nadšením pro publikaci postů na Twitteru, za což ho často
kritizuje americký tisk. Sám svou aktivitu na sociální síti vysvětluje
tím, že chce vzdorovat „falešným médiím".

Choices:
- ne
- ano


Question:
Kreml připustil možnost výměny Savčenkové

Hlava prezidentské administrativy Sergej Ivanov připustil možnost výměny
ukrajinské vojenské příslušnice Naděždy Savčenkové za zadržené na
Ukrajině ruské občany. Informuje o tom RIA Novosti.

„Teoreticky je to možné: za A, při naprostém dodržování zákonů RF a
za B, toto rozhodnutí může schválit pouze prezident RF," řekl Ivanov.

Soud stanovil, že Savčenková korigovala v létě roku 2014 dělostřeleckou
palbu ukrajinských vojsk v Luhanské oblasti nedaleko obce Metallist, kde se
nacházeli civilní občané, mimo jiné i tři novináři VGTRK. Dva z nich, a
sice Igor Korněljuk a Anton Vološin v důsledku ostřelování zahynuli.
Kromě toho ji rovněž soud shledal vinnou za nezákonné překročení
rusko-ukrajinské hranice.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Kreml okomentoval zprávy o údajném návratu vojáků do Sýrie

Rozhodnutí o stažení vojsk ruské skupiny ze Sýrie je přijato, ale
základny Hmeimim a Tartus zůstanou, zajišťuje se jejich bezpečnost, řekl
tiskový mluvčí ruského prezidenta Dmitrij Peskov, když komentoval informace
z médií o údajném přesunu ruské techniky zpět do Sýrie.

Peskov řekl, že podobné otázky by bylo lepší položit Ministerstvu obrany
a připomněl, že podle rozhodnutí prezidenta o stažení ruského kontingentu
ze Sýrie budou opěrné body dočasného rozmístění v Hmeimimu a Tartusu
existovt dál.

Od března 2011 trvá v Sýrii ozbrojený konflikt, v jehož důsledku zahynulo,
podle údajů OSN, přes 220 tisíc lidí. Vládní armádě čelí oddíly
bojovníků, kteří patří k různým ozbrojeným útvarům. Nejaktivnější
jsou ozbrojenci z extremistických skupin Islámský stát a Fronta an-Nusrá (zakázané
v RF).

Choices:
- ne
- ano


Question:
Syrský generál zdůraznil roli Ruska v boji o Palmýru

Ruské bitevní vrtulníky a výzvědné prostředky sehrály významnou úlohu
v osvobození Palmýry od teroristů, prohlásil v interview pro agenturu
Sputnik zástupce politické správy syrské armády, generál Samir Sulejman.

Kromě toho zdůraznil, že vítězství je velkou ranou zasazenou možnostem IS
při přesunech a zásobování. Podle jeho slov byla Palmýra uzlem
zásobovacích tras teroristů, mimo jiné i z Iráku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Džihádisté si v IS pěstují nové bojovníky. Těhotných je s nimi 31
tisíc žen

Systematický proces, ve kterém by měla každá žena na území Islámského
státu porodit bojovníka pro věc džihádu, připomíná nacistický program
Lebensborn. Informoval o tom server iDnes.cz.

Podle respektovaného britského institutu Quilliam, jenž se zabývá studiem
extremismu, je nyní na území IS 31 000 žen, které čekají dítě –
mnohé z nich v rámci „chovného programu“ džihádistů.

Připomíná to nacistický plán Lebensborn: Stejně jako každá dobrá
nacionálněsocialistická žena měla zplodit a porodit vojáka pro Hitlera,
často organizovaně a s náhodně vybraným otcem, měla by každá žena na
území Islámského státu porodit bojovníka pro věc džihádu, třeba i
proti své vůli.

Celý text je ZDE

Vedle místních žen mají džihádisté k dispozici ženy z jiných zemí,
které přilákali pomocí sociálních sítí, aby jim pomohly zalidnit jejich
„stát“. „Povolávají je, aby z nich dělali továrny na děti,“
uvádí Mia Bloomová z Centra pro otázky terorismu a bezpečnost při
Massachusettské univerzitě.

Některé ženy se dobrovolně hlásí k džihádu al-niká, volně přeloženo
sexuálnímu džihádu, a v tomto ohledu pečují o bojovníky IS. Dostaly
ujištění, že nemanželský sex je přijatelný, protože přispívají k
vedení svaté války.

Méně uvědomělé občanky chalífátu jsou k početí donuceny. Mnohé ženy
z porobených komunit – byly zdokumentovány případy stovek jezídek –
byly znásilněny.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Převor kláštera: Politici vycítí, po čem člověk touží. Dodají naději,
ale pak dají ruce pryč. Pozor na spasitele

ROZHOVOR Jako z popela vstává ve svérázné krajině v okolí Teplé na
Karlovarsku klášterní život ve zdejším objektu. Několik duchovních se
snaží o obnovu nejen materiální, ale především duchovní. Zdejší kraj
postihly velké změny obyvatelstva, vysídlování i dosídlování. Dříve
patřily ke klášteru četné pozemky, lesy a z toho mohl žít. Dnes
premonstráti podávají desítky žalob na stát, který se zvláště v tomto
případě zachoval již od první republiky velmi zvláštně. Bohužel
neuspěli ani ve Štrasburku. V exkluzivním rozhovoru pro ParlamentníListy.cz
převor kláštera P. Augustin Kováčik, O.Praem, hodnotí uplynulá léta od
roku 1989, hovoří o papeži Františkovi i o zlu, které mimoděk a nevědomky
vzýváme. Přináší také vzkaz politikům, aby se vyvarovali nereálných
slibů a neslibovali nesplnitelné či přímo „ráj na zemi“…

Premonstráti byli na Tepelsku od gotiky až do současnosti, ovšem s vynucenou
přestávkou po roce 1948…

Naše komunita tady a v Mariánských Lázních začala žít v roce 1990. Do
té doby to bylo v ilegalitě, i já jsem do řádu vstoupil v roce 1986, takže
to bylo velké dobrodružství. Po devadesátém přišel život a realita je
pak někde jinde.

U nás řeholní život klášterní je sklouben s pastorací. Takže my
sloužíme tady v okolí na Tepelsku, Mariánskolázeňsku,
Konstantinolázeňsku, Bečovsku. Je dobře, že tu je zázemí – nyní je
nás tady momentálně šest – čtyři kněží a dva bratři a jezdíme do
okolních farností. Pomalu jsme začínali opravovat. V roce 1991 se povedla
první část, pohostinské části ještě z 19. století, kde se ubytovávali
hosté, když tady v klášteře pobývali. Ty byly nejméně zdevastované,
protože tady vojáci měli kanceláře, a když to převzal Památkový ústav,
tak tu měli také kanceláře, takže to bylo v „relativně dobrém stavu“.
Konvent, prelatura, to bylo zničené, zdevastované. Začalo se s opravou
střechy, kostel byl ještě za plzeňských památkářů opravený, nu a my
jsme se pustili do konventu, kde bydlí naše komunita.

Zdejší knihovna je samozřejmě magnet. Díky ní byl klášter v podvědomí
lidí a jezdili sem turisté. Již v sedmdesátých letech tady byly umožněny
koncerty, protože tu máme skvělé varhany. Dokonce jezdil autobus s
účastníky z Mariánských Lázní. Dnes je nabídka velmi široká, takže
ten zájem už není tak veliký.

Ta knihovna, to je takový zázrak Boží, protože díky ní a turistům sem
lidé jezdí. V roce 2001 jsme obnovili historický konvent, klauzuru, kde
bydlíme. Vybudoval se tu i přednáškový sál. Nu a pak jsme dále sháněli
prostředky a z prostředků EU jsme sehnali peníze na historickou obnovu. Bylo
dohodnuto, že výzdoba bude do 19. století, protože pod těmi malbami jsou
také malby barokní, které se odkryly sondami, ale to by bylo velmi, velmi
nákladné. Ale to 19. století je hezké, jsou zde malby umělce z nedalekého
německého Tirschenreutu, který maloval celou prelaturu a modrý sál. Ráz se
tak nechal a také barevnost, což je vídeňská žluť, tedy 19. století.
Když se dělaly sondy, našla se tady šedobílá barva, jeden čas také
hráškově zelená, pak hnědá.

Založili jsme Hroznatovu akademii, což je jeden z našich provozů, kde se
ukazují knihovna, exponáty, které se nezničily, a kostel, když nejsou
bohoslužby. A je možnost prohlídek i barokních částí kláštera.
Rozvíjejí se další aktivity, hudební, vzdělávací. Ze zákona máme v
knihovně povinnost poskytovat službu badatelům. Je tu hodně významných
germanik, ale je to průměrně 30 lidí ročně, kteří tu bádají v
knihovně nebo v našich archivech.

Jaké máte možnosti zafinancovat další opravy?

V roce 1996 jsme se dostali do jednoho dobrého dotačního titulu z
ministerstva kultury. Je to program záchrany architektonického dědictví, a z
něj jsme začali opravy. Největší částka byla asi tak tři a půl milionu
– jinak je to tak kolem milionu. Když jsme čerpali evropské peníze, bylo
to jen několik set tisíc korun. Za to jsme moc nemohli udělat. Takže pomalu
opravujeme. Měli jsme štěstí na spoustu dobrodinců. Jedni manželé ze
Švábska, kteří byli v devadesátých letech v Mariánských Lázních na
pobytu, Válovi, to byli takoví úžasní lidé, kteří když se pak vrátili
domů, tam říkali, že objevili klášter, který je v dezolátním stavu a
potřebuje pomoci. Založili spolek přátel z Eslingenu a tam se nabalilo na to
asi sto lidí a ti nám velmi významně pomáhají. Nejdříve nám pomohli
bratři z Německa, z Ameriky, protože řád působí po celém světě.
Nechtěli jsme jen stát a žebrat, ale být soběstační a pomáhat chudším.
Máme kláštery třeba v Indii, a je to opravdu mnohem těžší sehnat
prostředky na živobytí a fungování. My se tady máme velmi dobře proti nim.
Protože dotace jsou vždy vázané na spoluúčast, tak sesbírali náš podíl.

Co se týká ekonomické stránky, tak bych řekl, že to „děláme na koleně“.
Máme účetní, která pro nás externě pracuje. My jsme na tom špatně, co
se týká restitucí. Nedostali jsme vlastně nic kromě tady toho areálu, dvou
budov v Mariánských Lázních a jednoho pozemku po bývalé hospodě v
Mariánských Lázních u pošty, protože za první republiky, když byla
pozemková reforma, tak nad 250 hektarů jak církvím, tak šlechtě byl
majetek sebrán záborovým zákonem. Do té doby, než se našel zájemce,
musel původní vlastník hospodařit a pečovat o polnosti, lesy a majetky.
Klášter za první republiky tady měl velmi dobrou pověst mezi místními.
Nic se nerozprodalo a v roce 1936 z ministerstva zemědělství přišel
přípis, že vrací všechny majetky, které byly zabrány v roce 1924 a 1926,
zpět klášteru. Tady už ale proněmecké nálady byly, tady to opravdu vřelo
a pak přišel rok 1938 a stali jsme se jako Tepelsko a Chebsko součástí
Velkoněmecké říše a zase se s tím nic nedělo. Asi mysleli, že to bude
navěky – tak si to vždy ty totalitní režimy myslí, že to bude na věky
věků, takže se s tím nic nedělo. Po válce byly velké snahy zkonfiskovat
klášterní majetek, ale díky tomu, že sem v roce 1946 přišel vězeň z
koncentráku, který prošel Buchenwaldem a Osvětimí, pozdější opat Heřman
Josef Tyl – tenkrát byl převorem. Ten měl velké zásluhy a konexe a byla
to velká osobnost, takže zachránil klášter. Oni se snažili vpašovat
němectví i do názvu kláštera. Z toho roku 1945, 1946 je v papírech psáno
„církev katolická německá“ a takovéto nesmysly.

Tady ještě žije jedna paní, jejíž muž byl prvorepublikovým četníkem,
který sloužil v Ostrově nad Ohří, a ta vzpomínala, jak museli utíkat,
když to zabírali Němci – jenom si vzali to, co měli na sobě, to byl úprk
do vnitrozemí, do Příbrami, aby je nezamordovali. Pak se sem vrátili už v
roce 1945, kdy tu ještě byly sběrné tábory. Ještě prý chodila s těmi
německými dětmi do třídy. A prý tu byl přísný pan učitel, který uměl
perfektně jak česky, tak německy, a nikdy nebyly nějaké velké rvačky a
že ty děti mezi sebou neměly nějaké problémy.

Takže se soudíte – a stále nic?

V osmačtyřicátém spadla klec. My jsme podali určovací žaloby na náš
historický majetek. Je to u soudu a taháme se po soudech už přes dvacet let.
I ve Štrasburku jsme měli dvě žaloby, ale neuspěli jsme. Bylo nám po
několika letech odpovězeno, že nějaká samosoudkyně s polským jménem...
že je to věc České republiky, jak se s církví vypořádá, že se do těch
vnitřních věcí nebudou vměšovat, že věc je pro ně uzavřená a nejsou
povinni zdůvodnit, proč tak rozhodli. Abychom se ani nedožadovali nějakého
vysvětlení a že již s námi nebudou komunikovat. Takto natvrdo jsme dostali
dopis ze Štrasburku. Jak nám řekli právníci, kdyby to byl nějaký pan
Vomáčka nebo Novák proti státu, tak by uspěl, ale jako církevní institut
nemáme šanci. To je dost problém.

Naštěstí se dochoval náš archiv, který byl deponován ve Žluticích,
nyní to máme deponováno v Nepomuku, kde je velký archiv. Vzácné
historické listiny – zakládací od panovníků – máme v Plasích, kde
jsou deponované, za což jsme rádi, protože nemáme podmínky na jejich
archivování. Ty byly v Praze, v Památníku národního písemnictví, kde
jsme to restituovali.

My jsme tedy dohledali, že nám to v roce 1936 všechno vrátili spolu se
soupisem polností a toho všeho majetku. Před válkou se udělaly změny, že
je tam dvojí vlastnictví, že je tam Československá republika a klášter
premonstrátů Teplá. Ale to je mizivé procento. Pak přišel Únor a řeklo
se, že se bude vracet jen to, co bylo církvím zabaveno po únoru 1948, a dál
se nepůjde. Udělal se znovu soupis, který se shoduje s tím, co byl za první
republiky. Pro soudy to ale nemá žádnou váhu, prý je to jen výnos
ministerstva zemědělství. Argumentovali jsme tím, že to samé nám bylo
znárodněno po únoru 1948. Když tvrdíte, že je to majetek státu, tak proč
tedy Československá republika, poválečná, znovu zkonfiskovala to, co za
první republiky, to postrádá logiku. A k tomu se nevyjádřili. Takže máme
podáno přes padesát určovacích žalob.

My máme velký areál, ale nemáme ekonomické zázemí. Na kulturní akce
musíme spíše shánět granty a sponzory, abychom to mohli provozovat. Ten
německý spolek se nadále významně podílí na opravách, zaštítil třeba
i česko-německé školy.

V tepelské kanonii je nás dvanáct a tady nás žije šest. Je nás velmi
málo.

Přišel jste sem z Bratislavy. Byl to opravdu velký šok?

Byl, opravdu. Ono dost lidí, kteří sem přijedou, říká – tady to vypadá
hrozně. A já na to – to jste to neviděli v devadesátém. To je nyní
krásné. Vesnice se zvedly, udělalo se hodně. To byly rozbité domy, okna
zabedněná prkny. Na vesnicích patrové domy, ti zdejší původní byli
opravdu velmi pracovití a uměli hospodařit. Tedy ti, co tu byli do
pětačtyřicátého. A po mém příchodu to byl pro mne tady šok – ten
nepořádek, jen vyšlapané pěšinky k barákům. Pak ale šel kouř z komína,
takže tam opravdu někdo bydlel. Nu a rozpadlé kostely.

I nyní je problém, protože věřící ubývají a snažíme se opravovat, ale
to je spíše takové flikování havarijního stavu, že se někde něco
zalepí, ale na pořádné rekonstrukce nemáme. Někde se najdou aktivisté,
ale ty vesničky vymírají. Třeba Ovesné Kladruby, to byla vesnice s
tisícovkou obyvatel, a dnes má 98. Pak ty okolní dvory...

Je to opravdu zázrak, že tu od devadesátého roku tak nějak fungujeme a že
se všechno poplatí a utáhne. Ano, musí se počítat a šetřit. Člověk
tady není kvůli správě majetku, ale kvůli službě. Ale ta správa majetku
člověka dost ničí. Teď už spíše pana opata, já mam na starosti komunitu
a nemám tu ekonomickou stránku.

Říkáte, že vesničky vypadají lépe, ale vymírají. Není to bezútěšné,
že nakonec zmizí? Je naděje?

Je naděje, to víte, že je. Třeba městečko Úterý zachránili Plzeňáci.
Jezdilo se tam na chalupy a dnes se tam již hodně bydlí trvale. A to je
přínos pro to samotné městečko. Jsou to lidé se zcela jiným rozhledem,
mají snahu něco dělat. Co se tam přistěhovali, jsou opravdu přínosem.
Jsou tam různé aktivity, shánějí prostředky na úpravu památek, pořád
se tam něco děje, snaží se to propagovat. A to se snaží i v okolních
zdejších vesničkách. Ano, obyvatelé ubývají, protože tu není práce.
Tady byl zemědělský kraj, to se zprivatizovalo, takže příležitosti nejsou.
V Mariánských Lázních je jen to lázeňství, žádný průmysl, takže
většina mladých lidí zůstává ve městech.

I město Teplá se vzmáhá, je to prostě vidět, ten posun od devadesátých
let. Někdy to jde rychle, někdy velmi pomalu.

Mění se mezilidské vztahy, lidé se atomizují… Pozorujete to?

Spíše je taková apatye, nezájem. Tady to bylo hodně uzavřeno už před
tím devadesátým. Říkám, že jsou tu lidé z celé monarchie, spousta
národů a národností. Soused neznal souseda. Chebsko, kde jsem také působil,
to je také jiná skladba obyvatel. Krajina vypadá lépe než tady. Protože
zde byla velká migrace, pořád se lidé ze statků stěhovali a neměli k tomu
vztah.

Když jsem viděl ty polorozpadlé domy, tak jsem se ptal lidí, to už v
devadesátých letech byli důchodci, a všichni tehdy pracovali u statků, ptal
jsem se jich tedy, proč ten jejich barák je v tak šíleném stavu, že jim to
spadne na hlavu. To jste neměli peníze na opravu? To prý bylo statků. A
měli jste možnost si to koupit nebo opravit? Prý měli. A proč jste to tedy
neudělali? My nevíme... Oni k tomu neměli vztah, snadno to nabyli. Kdežto na
Chebsku to bylo něco jiného. Tam zase ale byl strašný tlak, to
zastrašování, že kapitalisté čekají za hranicemi a že je vyvraždí, to
byly hrůzy pro ty obyčejné lidi, kteří přišli hlavně z Rumunska. Na
Chebsku je hodně lidí z Banátu. Takže té propagandě věřili a byli
drženi ve strachu. Po devadesátém roce se toho hodně změnilo, otevřely se
hranice a ukázalo se, že se dá žít i jinak.

Dnes je ale takové jako otrávení... No, když se člověk podívá na tu
politickou scénu, a nejen u nás, ale v celém světě, je to bída…

A žijeme si nadmíru dobře. Ale je to taková ta materiální podstata…

Ano. Dobré bydlo kazí člověka. Pak člověk otupí. Máme se velice dobře…

Hodně se hovoří o tom, že tato doba se přirovnává ke kolapsu třeba
starého Říma…

Velký celosvětový problém je, že není morálka. To nemá nic společného
s Bohem, s vírou. V podstatě nejsme schopni – a to je úkol církve –
abychom dokázali rozlišit dobro od zla. Protože je to velmi těžké. A
jestliže se snažíte o dobro, zákonitě narážíte na odpor, nepochopení,
výsměch, zlobu, závist. Člověk musí být velmi pevný, aby přes
překážky a klacky, co mu házejí pod nohy, došel k cíli. Pro mne to dává
osobně víra, že to má smysl, i když občas člověk „padá na hubu“,
má všeho dost, ale pak se oklepe a jde dál. Ta víra je pro mne motorem,
který mne zbavuje strachu a obavy a dává vytrvalost, i když se člověk
bojí.

Mně přišlo hrozné, když jsem ještě jednával ohledně oprav a majetku,
tak takové to podezírání a nedůvěra. Mne uráží, když se na něčem
domluvíme, ale člověk to nedokáže dodržet. Jistě, je vyšší moc, která
to může změnit. Ona z toho vzniká určitá paranoia. Ale každá doba má
své a říkám, že jakýkoliv totalitní režim ubíjí ducha a chce mít
všechno pod kontrolou a vtloukat do lidí tu svoji ideologii. V podstatě i
duchovní bída, která po devadesátém roce byla a teď opět je, je
důsledkem totality. To je větší devastace než u těch objektů. Krajina se
dlouho vzpamatovává, domy se dají poměrně rychle obnovit, ale u lidí to je
obraz nitra.

Když se duchovno ubije nebo pošlape, tak se člověk vrhá na něco laciného.
Když vidím plná parkoviště u hypermarketů, kde se tráví celý den, tak
to je strašné, já bych se zbláznil. Když tedy musím, tak vím, co chci,
honem to nahážu do vozíku a vypadnu. A pak mne rozčiluje absence zákona,
že o neděli nemají zavřeno. Vždyť ti lidi, kteří mají rodiny, pak trpí.
Ať si každý nakoupí, ale má na to celý týden... To má pak velký dopad,
ti lidé se nevidí nebo se jen potkávají.

Máte pocit, že je to na Slovensku lepší? Víra tam měla větší tradici…

Já pocházím od Nitry, a tam je také vidět úbytek věřících. Ale kde
mají lidé kořeny, tam je to kultivovanější. Samozřejmě si na vesnicích
takzvaně vidí do talíře, ale přece jen jsou tam vidět ty kořeny.
Společnost je postižena sekularizací, vybudovat ráj na zemi, což není
možné. Člověk touží užít si života, žít naplno. To ale vůbec není v
rozporu s vírou. Naopak, člověk by si měl opravdu užít života v tom
dobrém slova smyslu a měl by být přínosem pro společnost. Měl by do ní
něco vložit, aby pak z ní mohl čerpat, protože nic není zadarmo.

Těch čtyřicet let nás poznamenalo, člověk není ochoten se přičinit.

Jak vnímáte současného papeže Františka? Myslíte, že může udělat
něco více pro společnost?

Je to i o tom temperamentu. Je z Brazílie, temperamentnější,
spontánnější. Dělá hodně a snaží se ukázat tvář církve. A
přinášet lidem naději. Jde o to, jestli ten post člověk vnímá jako
odměnu, nebo jako službu. Je to jako ve vládě, kdy ministr je vlastně
služebník. Pro dobro a blaho lidí. Tady je velké nebezpečí, že člověk
tu moc a možnosti neunese… Že mu to jednoduše vleze na mozek. A to myslím
i v církvi. On papež se hodně snaží, ale potřebuje spolupracovníky.
Církev je celosvětová, ale on je nejvíce slyšet a vidět. Každý z nás
může činit dobro jen v teritoriu, na kterém je. To papež dává, možná k
nelibosti dalších vysoce hierarchicky postavených, najevo. Zamíchal to ve
Vatikánu hodně, snaží se odbourat pompéznost, nadřazenost, a to
nebezpečí bylo, je a bude. Nejsme v dějinách poučitelní. Tady je vidět,
že církev je dílo boží, a ne lidské, protože to by dávno skončilo. A
problémy nebo průšvihy byly, jsou a budou.

Hlad a touha po duchovnu je. Jenom jsou předsudky vůči církvi, za které si
můžeme i my sami, ale za mnohé ne. Je šílená neznalost.

Třeba v Americe je dnes téměř epidemie černé magie, kdy si stovky a
tisíce mladých tak nějak zahrávají…

To je zahrávání si se zlem. To si člověk ani není schopen domyslet do
důsledků. Je to o tom, jestli člověk věří v existenci Boha – a zla,
ďábla. Ďábel je ten, který rozděluje, jak říkají představitelé
církve, ďábel je opice Boží, je ochoten ze sebe udělat šaška, opici, aby
zmátl člověka.

Všichni se potýkáme se zlem, protože člověk je od přírody líný.
Každý jeden z nás musí na sobě pracovat. Ano, nadchneme se, ale aby nám to
vydrželo. Mně se velice líbí Kristova věta „vytrvalostí zachráníte
duši“. Člověk roste jak lidsky, tak společensky, opravdu vytrvalostí. A
společnost chce, aby ten člověk byl hotový hned. Ale je třeba, aby dozrál,
a potřebuje prostor, aby dozrál. A dnes je to všechno hektické, uspěchané,
rychlé a pak vidíme to vakuum, které tady je. Děcka, co mi říkají, že
vyvolávají duchy a tak... Je velká neznalost a já říkám, to je
zahrávání se zlem, a to se vám vymstí. Člověk se pak otevírá zlu. Čím
je srdce naplněno, tím také přetéká, to je také citát z Bible. To zlo
pak zneužije mých slabostí.

Ono je to obrazně řečeno v tom biblickém příběhu prarodičů Adama a Evy.
To ovoce poznání, tam nešlo o nějaké jablko, to je blbost. Tam šlo o
zkoušku věrnosti a lásky. Když člověk zůstane sám, zlo jej převálcuje.
Nevydrží dlouho čelit, odolávat. To zlo je destruktivní, člověka
rozkládá, totálně jej rozloží a pak je nebezpečný společnosti.

Co byste vzkázal našim politikům, z nichž někteří rozhodně nejsou
našimi vzory…

Posty, které mají, jsou na očích celého národa, a tak se mají snažit o
blaho národa. Aby i sami byli nositeli morálních hodnot. Třeba při kampani
si říkám – jak mohou lidé vůbec poslouchat ty bláboly, sliby. Není
možné vytvořit ráj na zemi. Je ale možné chovat se božsky, být
velkorysí. Učit se rozlišovat dobro od zla.

Člověk by měl vážit slova. Nejednat populisticky. Protože když slyšíte
ty projevy, tak je to populismus, nereálné sliby. Touha po štěstí, po
radosti je v člověku, který touží po naplnění. Máme zodpovědnost za
zemi, za svět. V podstatě se pak člověk zpronevěří svému poslání a je
nebezpečí, že tu moc nezvládne, protože je sám. Protože vidí jen sebe.
Je to hrozné, protože vyšel z lidu a pak je mimo realitu. Jak je to možné?
Oni vycítí, co člověk potřebuje, po čem touží. A oni mu na tu strunu
zahrají. A zneužívají očekávání lidí, protože jim to nedají. A
člověk je vděčný za útěšné slovo, dodání naděje, ale pak dají ruce
pryč – a to se děje. Důležité je nestavět se do role spasitele.

A je potřeba, aby si člověk udělal čas i pro sebe. Společnost je opravdu
dravá, bezohledná. A je těžké, aby člověk byl na svém místě. Kdo se
snaží o dobro, musí počítat s těžkostmi. Bez toho to nejde.

Klášter Teplá. Foto: Václav Fiala

Choices:
- ne
- ano


Question:
Pavel Šafr se rozzuřil. Drahoš nepovažuje Babiše za hrozbu a navíc se
vysmál Topolánkovi

„Drahoš vstoupil do služeb Babiše,“ zlobí se na svém otevřeně
protibabišovském serveru Forum24.cz jeho šéfredaktor Pavel Šafr. Kandidát
na prezidenta Jiří Drahoš totiž podle něho neoznačil Babiše za přímou
hrozbu demokracie, a to Šafr zásadně odmítá. Proto akademika podezřívá,
že vidina úspěchu ho dovedla až k tomu, že souzní s oligarchou.

Profesor Jiří Drahoš není ani prvním, ani posledním ušlechtilým
intelektuálem, kterého vidina vlastního úspěchu vede k souznění s
oligarchou. „Babiš podle Drahoše nepředstavuje žádné riziko pro
demokracii, hnutí ANO není nesystémová strana a z vlády Andreje Babiše
nemá žádné obavy. To přesně potřeboval oligarcha slyšet,“ uvedl Šafr
na svém webu Forum24.cz.

Mirek Topolánek jakožto nebezpečný konkurent v klání o post hlavy státu
je podle Šafra pro Drahoše symbolem špatného chování a nerespektu k
názorovým odpůrcům. „Topolánkova kandidatura je pak pro Drahoše
špatným vtipem,“ dodal Šafr s tím, že profesor Drahoš je nyní v
podstatě jeden ze dvou Babišových optimálních prezidentů.

„Babiš má tedy nyní dvě želízka v ohni, a to Zemana a Drahoše,“
říká Šafr. Obě tato řešení prezidentské otázky jsou podle Šafra pro
Babiše komfortní a usnadní mu vládnout. U Zemana je prý výhodou hlubší
mentální spojenectví i společná dlouhá historie. U Drahoše je zase
lákavý ten ušlechtilý převlek před Evropou a delší očekávatelná
budoucnost vládního pohodlí.

„Zeman i Drahoš jsou pro Babiše jako dvě milenky, které mu dávají najevo,
že s ním za všech okolností chtějí vlézt do postele,“ říká Šafr s
tím, že naštěstí mu do postele nevlezou kandidáti Horáček, Hilšer a
Topolánek.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Dress code podle Saakašviliho: oděský gubernátor zasunul nohavice do
ponožek

Gubernátor ukrajinské Oděské oblasti Michail Saakašvili se objevil na
antikorupčním fóru v Dněpropetrovsku s pravou nohavicí zasunutou do
ponožky. Na své facebookové stránce o tom napsal jeden z účastníků akce.

Není to poprvé, co Saakašvili překvapil přítomné svým vzhledem. Dřív
třeba dokázal vyvolat bouřlivou reakci na internetu, když se na veřejnosti
objevil v obleku, který mu zjevně kvůli velikosti nepadl.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Nespokojený občan napsal ostrý otevřený dopis muslimským migrantům

Vždy, když píši někomu dopis, tak jej uvádím oslovením. Obyčejně je to
něco jako „Vážený / vážená …“, nebo „Milý / milá …“.
Bohužel v tomto mém dopise vám, kteří se v současné době tak urputně
derete do Evropy, to použít nemohu. Vy nejste pro mne ani vážení, ani milí.
Proč to tak je?

Mohlo by se zdát, že nejsem dostatečně vychován či že nemám vůči
trpícím dostatek empatie. Ale tak tomu není. I já, stejně jako naprostá
většina Čechů, Moravanů a Slezanů, nemám rád násilí a nespravedlnosti
všeho druhu. A otevřeně říkám, že pokud cítím, že je někomu
nespravedlivě ubližováno, tak jsem okamžitě ochoten se toho dotyčného
zastat, případně mu i jinak pomoci. A to bez ohledu na to, že pak může
být ublíženo i mně nebo mým blízkým. Zcela určitě bych poskytl azyl
mého domova tomu, kdo by byl pronásledován někým, kdo by mu chtěl
ublížit a bránil bych jej. A ten azyl bych mu zcela určitě poskytl na tak
dlouho, dokud by to nebezpečí pro něj nepominulo.

Je ale samozřejmé, že tento pronásledovaný by se po celou tu dobu, co by
byl v mém bytě, musel chovat dle pravidel a zvyků, které u nás máme. A v
žádném případě bych nepřipustil, aby mi tam zaváděl nějaké své zvyky
či pravidla jen proto, že on by to považoval za lepší. V takovém
případě bych jej nejdříve upozornil na to, že takto se u mne chovat
nemůže, a pokud by to nechtěl pochopit, tak bych je s rozběhem ze svého
bytu vykopl. A naprosto by mne pak již nezajímalo, jestli jej tam venku někdo
zmlátí či dokonce zabije.

A toto neplatí jen pro někoho, komu poskytujeme azyl. Naprosto stejně to
platí i pro ty, kteří se rozhodli nás navštívit, či pro ty, které jsme
na tu návštěvu pozvali my. Ať již kdokoliv k nám přichází z
jakéhokoliv důvodu, tak je tady, v Evropě, zvykem to, že nejdříve zazvoní
či zaklepe na naše dveře a počká, až mu je otevřeme. A až my mu ty
dveře otevřeme, tak vyčká, dokud jej nepozveme dál. V žádném případě
si nemůže dovolit nám ty dveře vykopnout a hned se cpát dovnitř.

Vy tvrdíte, že prcháte z válečných oblastí a že tedy je naše povinnost
vás přijmout a ochránit. Ano, takto by to bylo, pokud byste říkali pravdu.
Jenže vy lžete. Naprostá většina z vás se k nám do Evropy vydává z
Turecka. Jistě, tam jste došli ze Sýrie, kde skutečně zuří válka, či z
Afganistánu, kde se navzájem vraždíte již málem stovky let. Ale v Turecku,
pokud já vím, žádná válka není. To znamená, že sem k nám se již
vydáváte z bezpečné oblasti, kde vám žádné nebezpečí nehrozí.

Samozřejmě ale máte právo i na to, abyste v tom Turecku navštívili
zastupitelský úřad kterékoliv evropské země, požádali tam o vstupní
vízum a vyčkali na rozhodnutí, jestli vám bude uděleno či nikoliv.

Prosím, ještě jednou si povšimněte toho, že jsem napsal, že o to vízum
máte POŽÁDAT a na jeho udělení že musíte POČKAT.

Jak to ale děláte vy?

Ještě než se dostanete do Turecka, tak zničíte své doklady. V Turecku si
pak obstaráte doklady falešné, koupíte nafukovací čluny a vydáte se k
nejbližšímu řeckému ostrovu. Nikdo z vás to Řecko o vstupní vízum
nepožádal a na žádné jeho udělení jste nečekali. Prostě jste tam
připluli s falešnými doklady a předpokládáte, že teď je již jen a jen
povinností všech v Evropě, aby vám dali ošacení, jídlo a peníze, že
vás musíme dopravit tam, kam vy si budete přát a tam že vám přidělíme
dům či byt. Také předpokládáte, že těm z vás, kteří budou chtít
pracovat, dáme práci, kterou vy si vyberete, a těm, kterým se pracovat
nechce, že přidělíme dostatečný měsíční příjem z našich
sociálních fondů.

Ale tak tomu není.

Vy jste se tímto svým jednáním a chováním přesně dostali do situace toho,
kdo nám vykopne dveře, prohlásí, že nám nic není po tom, kdo on je, a pak
prohlásí, že tam u nás chce zůstat, protože se mu náš byt či dům
líbí, a že teď si tam u nás on zavedete své pořádky, kterým my se
budeme muset přizpůsobovat. Jste tedy podvodníci a násilníci.

Vyřváváte něco o vašich právech a našich povinnostech. Ale my vůči vám
žádné povinnosti nemáme a nic na tom nezmění ani to, že někteří
evropští politici vám ty vaše lži uvěřili a z rozumných politiků se
změnili v politické idioty.

A aby toho nebylo málo, tak jste si sebou přitáhli nějakého svého
podivného Boha, který prý rozděluje lidi na ty čisté a nečisté. A
nečistí jsou prý podle něj všichni, kteří se neklanějí právě a jen
před ním. A tyto pak vy prý můžete zotročovat a zabíjet.

Dokonce podle nějakého nařízení tohoto vašeho Boha jsou i vaše ženy
méně, než vaši muži. Nemají stejná práva jako muži a jsou jim
podřízeny.

Toto je pro nás ale nepřijatelné.

Někteří z nás ke svému životu sice Boha potřebují, ale musí to být
Bůh dobrotivý a milosrdný. Nesmí to být někdo, kdo ke zvýšení své
slávy potřebuje potoky lidské krve. Možná se vám to bude zdát podivné,
ale v Evropě i Bůh musí dodržovat zákony. Ale On s tím žádný problém
nemá. Proč by také měl mít, když je to tentýž Bůh, který kdysi dávno
dal Mojžíšovi Desatero Božích Zákonů. A právní systémy všech
evropských států právě z tohoto Desatera vycházejí.

Já vím, že i ten váš Bůh je totožný s tím židovským a tím pádem i s
tím naším. Jenže vy jste mu za ta dlouhá staletí co si ho modelujete a
přetváříte k obrazu svému vložili do úst tak velké a zlé změny, že to
dnes již ten původní Bůh vlastně není.

Tady, u nás v Evropě, jsme si všichni rovni. Nezáleží na tom, jestli je
někdo muž či žena, a nezáleží ani na tom, jestli někdo vyznává
takového či onakého Boha. Podmínkou ale je, že všichni dodržujeme naše
zákony. A když říkám všichni, tak, jak znovu opakuji, dodržovat je musí
i ti Bohové, a když říkám naše, tak tím myslím zákony nás, lidí.

Naše země jsou pro vás lákavé právě proto, že jsou takové, jaké jsou.
A to, jaké ty země jsou, je výsledkem staletí a staletí práce našich
předků a vývoje naší společnosti. A samozřejmě také nás, kteří v
nich žijeme dnes, a které si je dál chceme budovat k obrazu svému. A k tomu
skutečně nepotřebujeme žádné přivandrovalé podvodníky a násilníky.

Je ale samozřejmě možné, že vzhledem ke své víře a vzhledem k vašim
zvykům a hodnotám, které vyznáváte, se těm našim zvykům a hodnotám
přizpůsobit nemůžete. Já to chápu. I vy jste produktem nějakého vývoje,
kterým prošli vaši předci a kam vás svou výchovou dostali vaši rodiče.
Prostě asi potřebujete Boha, který k ukázání své velikosti potřebuje
potoky lidské krve. Možná skutečně potřebujete, aby vaše ženy byly
méněcennými bytostmi, protože jinak vaši muži nejsou schopni ukázat svou
vlastní „velikost“. Možná skutečně nemůžete jet autobusem, ve kterém
zároveň jede někdo se psem, jak jste to nedávno předvedli v Německu, kde
jste donutili slepce se slepeckým psem vystoupit, protože, jak vy tvrdíte,
pes je ztělesněním ďábla, a jeho přítomnost v hromadném přepravním
prostředku, kde jedou i muslimové, je pro vás nepřijatelná. S tím se
prostě nedá nic dělat a vy si klidně tuto svou „kulturu“ ponechte i
nadále.

Ale ne tady, v Evropě, a už vůbec ne tady v Česku, na Moravě, ve Slezsku
či u našich bratří na Slovensku. Tady u nás žádný člověk se psem z
dopravního prostředku kvůli vám nevystupovat nebude, a pokud by se vám to
nelíbilo, tak byste z něj museli vystoupit sami. A pokud by se jednalo o
slepce se slepeckým psem, jako tomu bylo v tom Německu, tak byste z toho
autobusu ani vystoupit nestačili, protože byste z něj byli vykopnuti.

Když se chcete chovat jako primitivní idioti, je to jen a jen vaše věc. Ale
v tom případě nepatříte do Evropy, ale někam do Sýrie, Iráku,
Pákistánu, Afganistánu či někam do Afriky, tedy tam, odkud jste sem
přišli.

Možná si ale říkáte, že zákony Evropské Unie jsou natolik přihlouplé,
že vás již nikdo nemůže tady od nás zpět k vám domů vrátit.

Nemylte se.

Již dnes jste svým zhovadilým jednáním způsobili, že lidé vámi
pohrdají a nenávidí vás čím dál víc. A to ve svém důsledku může
nastolit situaci, že většina z nás v příštích volbách opět dá hlas
někomu, kdo se nám zaváže, že tento problém velmi rychle, a třeba i velmi
brutálně, vyřeší.

Asi byste měli vědět, že před poměrně nedávnou dobou již taková
situace tady v Evropě byla. Tehdy se jeden muž v Německu rozhodl, že
vyřeší nedobrou ekonomickou a společenskou situaci, která tehdy v tomto
státě byla. K tomu ale potřeboval nějakého zřetelného nepřítele, ze
kterého by mohl udělat toho jednoho jediného původce toho všeho zla. A tak
si vymyslel, že za to vše mohou Židé. A tak dlouho celému německému
národu tvrdil, že právě jen Židé mohou za všechno jejich strádání, až
je všechny zfanatizoval a oni mu ve volbách dali svůj hlas. Ten pán se
jmenoval Adolf Hitler.

Co to vše přineslo, to všichni víme.

Mnohým se až do nedávné doby zdálo, že něco takového se již v Evropě
nemůže opakovat. Jenže vy jste to změnili. Dnes vznikají nové politické
strany, které vlastně jsou jen obdobou NSDAP hitlerovského Německa. A jejich
vůdci si již žádné nepřátele vymýšlet nemusí. Protože jste to vy, kdo
se skutečně chová jako nepřítel nás všech. Jste to vy, kdo se chová a
jedná jako nepřítel samotného lidství. Nepřesvědčujte nás, prosím, o
tom, že i my se máme začít vůči vám chovat tak, jak se chováte vy, tedy
jako barbarské zrůdy. Mohlo by se vám totiž stát, že se vám to podaří,
a pak vám buď ten váš krvavý Bůh milostivý.

Toto, prosím, není žádné moje hloupé vyhrožování. Toto je dnes již
docela reálná hrozba, kterou jste vy svým chováním a jednáním
vyprovokovali a vypustili jako džina z láhve. A věřte mi, že ani já, ani
naprostá většina nás, Evropanů, si to nepřejeme. Já vás velmi prosím,
nepřesvědčujte nás o tom, že máme svůj názor změnit.

To nejlepší, co v současné situaci můžete udělat je to, že si vezmete
své zvyky, sbalíte si svůj žebříček hodnot, kde lidský život neznamená
nic, přibalíte si své imámy a muezziny a vrátíte se zpět, odkud jste
přišli. Tam můžete dál kázat o tom, že váš Bůh chce krev. Dál vy,
sunité, můžete posílat své ženy a děti opásané trhavinami vraždit
vaše bratry šiíty. A vy, šiíté můžete totéž praktikovat mezi svými
bratry sunity. Klidně se navzájem vyzabíjejte. Ale nelozte s tím sem k nám.
Protože díky svým projevům jste dnes již pro nás jen horda zlodějů,
podvodníků, vrahů a primitivních náboženských fanatiků.

Ale pokud by se někdo z vás chtěl skutečně dostat do Evropy a tady také
žít, tak to pak samozřejmě můžete zkusit znovu. Jen bych vám doporučil,
abyste se o to pokusili jako slušní a rozumní lidé, a ne jako zdivočelá
zvěř. Prostě nejdříve slušně zaklepejte na naše dveře a počkejte,
jestli MY vám je otevřeme a jestli MY vás pozveme dál.

Zdroj: Zdeněk Majzlík

Choices:
- ne
- ano


Question:
Další průzkum pro Zemana. Profesor Drahoš kdesi v dáli

Z lidí, kteří se chtějí v lednu příštího roku zúčastnit
prezidentských voleb, by 34 procent dalo hlas současnému prezidentovi Miloši
Zemanovi. Na druhém místě je s 22 procenty bývalý předseda Akademie věd
Jiří Drahoš. Textaře Michala Horáčka by nyní volilo 13 procent občanů,
další kandidáti zatím oslovili jen zlomek veřejnosti.

Velká část potenciálních voličů – zhruba pětina – ale ještě neví,
koho by do nejvyšší ústavní funkce vybrala. Vyplývá to z říjnového
průzkumu Centra pro výzkum veřejného mínění (CVVM). Zprávu převzala
ČTK.

Proti září se Zemanova podpora zvýšila o tři procentní body, Drahoš si
polepšil o čtyři procentní body a Horáček o procentní bod pohoršil.
Počet nerozhodnutých klesl o šest procentních bodů, což se promítlo v
mírném posílení obou vedoucích kandidátů, konstatovali analytici CVVM.

V průzkumu se objevil se dvěma procenty hlasů senátor ODS Jaroslav Kubera,
který ale kandidovat nebude. Stejnou podporu vykázal v říjnu bývalý šéf
Škody Auto Vratislav Kulhánek. Procento voličů chce dát hlas lékaři a
aktivistovi Marku Hilšerovi, s jednoprocentní podporou by mohl počítat šéf
SPD Tomio Okamura, který ale zatím úmysl ucházet se o prezidentský úřad
neoznámil. Čas na podání kandidátky má do úterý. U nikoho dalšího již
podpora nepřesáhla jedno procento. V říjnovém průzkumu CVVM se neobjevilo
jméno bývalého premiéra a předsedy ODS Mirka Topolánka, který
prezidentskou kandidaturu oznámil tuto neděli.

Volit hlavu státu chce 66 procent respondentů, čtvrtina lidí nechce hlasovat
a devět procent není rozhodnuto. Při první přímé volbě prezidenta v roce
2013 byla účast v prvním kole 61,3 procenta a ve druhém 59,1 procenta
oprávněných voličů.

Účastníci průzkumu také hodnotili, nakolik jsou pro ně uchazeči o úřad
hlavy státu přijatelní. Kandidáty bodovali na škále od nuly pro zcela
nepřijatelného adepta až po deset bodů pro nejpřijatelnějšího.
Nejlepší průměr hodnocení měl stejně jako v září Drahoš, a to se 6,07
bodu, Zeman byl druhý se 4,89 bodu, téměř stejně jako třetí Horáček.
Drahoše ale zhruba třetina dotázaných nehodnotila, protože jej buď nezná,
nebo nevěděla, jak jej hodnotit. U Zemana byl podíl lidí, kteří ho podle
svého vyjádření neznají, zanedbatelný.

Průzkum uskutečnilo CVVM od 9. do 19. října. Zúčastnilo se ho 934 obyvatel
České republiky starších 15 let, z toho 905 s právem volit.

Voličské preference prezidentských kandidátů (v %):

Bookmakeři favorizují ve volbách Zemana, Topolánek už je třetí

Favoritem bookmakerů sázkových kanceláří v Česku v prezidentských
volbách je současný prezident Miloš Zeman (kurz 1,6 : 1–1,7 : 1). Na
druhém místě je bývalý předseda Akademie věd ČR Jiří Drahoš (2,7 : 1–3
: 1). Bývalý premiér a někdejší předseda ODS Mirek Topolánek, který
oznámil kandidaturu v sobotu, už je třetí (5 : 1–6,5 : 1). Objem sázek se
blíží ke 40 milionům korun, což je jen o deset milionů méně než při
prezidentských volbách v roce 2013. Vyplývá to z vyjádření sázkových
kanceláří, které ČTK oslovila.

„Političtí sázkaři se po říjnových parlamentních volbách začínají
v posledních dnech opět vracet k sázkám na příštího prezidenta.
Kurzovým favoritem je aktuálně Miloš Zeman, kterého v létě na několik
týdnů v pomyslném žebříčku přeskočil momentálně druhý Jiří Drahoš.
Třetí už je kometa posledních dnů Mirek Topolánek,“ uvedl mluvčí
Fortuny Petr Šrain.

Kurz na Topolánka podle něj začínal na 225 : 1. Koncem července klient
Fortuny na vítězství Topolánka vsadil 25 000 korun. Při tehdejším kurzu
200 : 1 činí potenciální výhra pět milionů. „Na vítězství Zemana jde
40 procent sázek, druhý je Drahoš se 30 procenty. Na Topolánka už jde pět
procent celkových náběrů,“ doplnil Šrain. Zhruba desetina sázek zatím
šla na vítězství textaře a podnikatele Michala Horáčka, který je z
pohledu kurzů nyní čtvrtý (10 : 1–11 : 1).

Zemanovi zatím nejvíce věří také sázkaři Tipsportu, podobně jako u
Fortuny na něj šlo asi 40 procent náběrů. „Velmi oblíbená je sázka na
to, že Jiří Drahoš v prvním kole porazí Michala Horáčka (1,13 : 1).
Stejné je to se sázkou na to, že se Zeman prezidentem nestane. V posledních
říjnových týdnech jsme zaznamenali několik takových sázek za 100 000
korun a více v kurzu 2,9 : 1,“ uvedl mluvčí Tipsportu Jiří Hadrava.

Nejvyšší sázky za 200 000 korun na jednom tiketu zatím přijala Chance. „Jedna
z nich je na výhru Zemana, druhá na úspěch Drahoše,“ uvedla mluvčí
Chance Markéta Světlíková. U Sazky jsou podle mluvčího Václava Friedmanna
sázky mezi oba hlavní favority Zemana a Drahoše relativně rovnoměrně
rozložené.

Tipsport zatím přijal sázky zhruba za 17 milionů korun, Fortuna za 13
milionů a Chance za 3,75 milionu korun. Podíl těchto tří firem na trhu
kurzových sázek loni podle odhadů činil 92 procent. Ostatní společnosti
absolutní hodnotu nezveřejňují, dá se však předpokládat, že celkový
objem sázek se blíží ke 40 milionům korun. Při posledních prezidentských
volbách v roce 2013 to bylo 50 milionů. Rekordní politickou událostí z
hlediska objemu sázek byly nedávné sněmovní volby s odhadovanou částkou
105 milionů korun. „Je zřejmé, že prezidentské volby budou ty sněmovní
v zájmu sázkařů minimálně atakovat,“ dodal Šrain.

Prezidentské volby jsou naplánovány na leden 2018. Uzavírka přihlášek je
v úterý.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Andreji, je to blbé: ANO může vyjednávat s ČSSD o čemkoliv, ale stejně to
může krachnout. Proč?

Mezi ČSSD a ANO zůstávají rozpory ohledně daňové politiky a proplácení
prvních dnů nemocenské. Podle šéfa poslanců ANO Jaroslava Faltýnka ale
půjde rozpory vyřešit. ČSSD také nadále požaduje pro případnou
koaliční vládu pět ministerstev, zatímco ANO jí nabízí čtyři, řekl po
jednání špiček obou stran předseda ČSSD Jan Hamáček. ANO trvá na svém
předsedovi Andreji Babišovi jako jediném kandidátovi na premiéra. V
takovém případě ČSSD požaduje kontrolu nad ministerstvy financí, nebo
vnitra. Chce tak zajistit, že Babiš nebude ovlivňovat vyšetřování
dotační kauzy Čapí hnízdo, v níž je trestně stíhán.

Vyjednávači ANO a ČSSD se podle Hamáčka znovu sejdou ve čtvrtek. Schůzka
bude dvoustranná a nebudou se jí účastnit představitelé KSČM, jak dříve
někteří zástupci ANO a KSČM naznačovali. ANO ale bude podle
místopředsedy hnutí Richarda Brabce usilovat o to, aby se schůzka všech
tří stran uskutečnila do konce příštího týdne, tedy ještě před
sjezdem sociální demokracie. Komunisté by podle představ ANO měli ve
Sněmovně podporovat menšinovou koaliční vládu ANO a ČSSD.

Podle Hamáčka bylo po předchozím vyjednávání expertních týmů ANO a
ČSSD 17 sporných bodů, deset z nich se podařilo dnes vyřešit. Zmínil
například to, že by vláda neprivatizovala státní majetek, garantovala
nezávislost veřejnoprávních médií, garantovala, že se nebude zvyšovat
spoluúčast pacientů, nebo se přihlásila k závazku zvýšit výdaje na
obranu do konce svého funkčního období na nejméně 1,4 procenta HDP.
Rozdíly naopak zůstávají v pohledu na daňovou problematiku. ČSSD požaduje
zavedení sektorové daně pro banky nebo zavedení progresivní daně z
příjmu. ANO takové kroky odmítá. Podle Faltýnka se opakuje situace z
vyjednávání o předchozí koaliční vládě ČSSD, ANO a KDU-ČSL. „Věřím,
že nakonec budeme schopni se dohodnout a jít tou cestou nezvyšování daní,
úspor státu, efektivního hospodaření,“ řekl Faltýnek. Obě strany se
také liší v pohledu na proplácení prvních tří dnů nemoci, kde je podle
Hamáčka na obou stranách vůle rozpory řešit, ale vyžádá si to ještě
jednání. Brabec vyjádřil přesvědčení, že se v této oblasti podaří
najít shodu na čtvrteční schůzce obou stran. Hamáček na setkání s ANO
řekl, že ČSSD má problém s tím, aby vládu vedl trestně stíhaný
člověk. ANO ale podle něj trvá na tom, aby v čele kabinetu stál Babiš, a
odmítlo i možnost, aby vláda byla bez předsedů obou koaličních stran.
ČSSD proto chce garanci, že Babiš v čele vlády nebude mít vliv na
vyšetřování svého obvinění z podvodu. „My jsme řekli, že za
předpokladu, že bychom měli o takovémto projektu uvažovat, tak sociální
demokracie bude požadovat buď řízení Ministerstva vnitra, nebo Ministerstva
financí,“ řekl Hamáček. Faltýnek prohlásil, že Babiš v čele vlády je
pro ANO nepřekročitelná podmínka. Požadavek ČSSD na vedení Ministerstva
vnitra nebo financí vzali vyjednávači ANO na vědomí, budou o něm dál
jednat uvnitř hnutí. Jak však píše server Info.cz, osoba Andreje Babiše v
čele vlády může narazit u sociálních demokratů natolik, že ve
vnitrostranickém referendu rozhodnou, že do vlády s ANO nepůjdou. Teď je
jen otázkou, zda se skutečně vnitrostranické referendum bude konat. „Jedině,
že by se změnilo usnesení, a to nepředpokládám,“ popsal pro Info.cz
Tomáš Svoboda z Krajského výkonného výboru Karlovarského kraje. O
vnitrostranickém referendu budou definitivně rozhodovat delegáti sjezdu 7.
dubna v Hradci Králové. Kritika na spolupráci s ANO pak zaznívá i od
Mladých sociálních demokratů, kteří k referendu uspořádali vlastní
vnitrospolkovou anketu. Předseda spolku Radek Hlaváček je však proti
spolupráci zásadně. Podle něj by sociální demokraté měli odejít do
opozice a usilovat o návrat voličské důvěry. Původní text ZDE : Psali
jsme: : : : : Zabije to hmyz, zabije to vás. Lékárny jsou jedu plné.
Dobíjet zrádce, proč k tomu Putina? Štěpán Kotrba a jeho verze kauzy
Skripal : : : : Mezi ČSSD a ANO zůstávají rozpory ohledně daní a
proplácení nemocenské : : : : Sněmovna se zavřela a jednala o Murínovi
neveřejně. Toto o jednání „vynesli“ poslanci : : : : Fico s funkcí
odložil veškeré ohledy, přišlo opravdu brutální vystoupení. Mimo jiné
prozradil, co prováděl Kiska kvůli sankcím proti Rusku

Choices:
- ne
- ano


Question:
Před 78 lety začala Zimní válka mezi SSSR a Finskem. Video

Důvodem bylo přání sovětského vedení posunout finskou hranici od
Leningradu.

V noci 13. března 1940 byla v Moskvě podepsána mírová smlouva. Finsko
postoupilo SSSR 11 % svého předválečného území.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Takové neštěstí. Podívejte se, co se přihodilo Hillary a Billovi
Clintonovým

Neúspěšná prezidentská kandidátka Hillary Clintonová musí spolknout
další hořkou pilulku. Jak uvádí New York Post, Nadace Clintonových
získala v porovnání s rokem 2014 téměř o 40 % méně finančních
příspěvků.

Zatímco v roce 2014 přispěly zahraniční vlády i soukromé subjekty z
celého světa do Nadace Clintonových částkou 172 milionů dolarů, po
oznámení Clintonové o úmyslu kandidovat na prezidenta Spojených států a
faktickém odchodu z Nadace v dubnu 2015 to bylo již jen 108 milionů dolarů.
Samotná Nadace Clintonových se přitom stala jedním z klíčových témat
prezidentské kampaně a podle mnohých expertů částečně způsobila
porážku Clintonové.

Hlavním problémem Nadace Clintonových se stali zahraniční donátoři,
kteří si měli za své peníze kupovat přístup na americké ministerstvo
zahraničí, v jehož čele Clintonová působila mezi lety 2009 až 2013.
Dokonce i deník New York Times, který deklaroval podporu Clintonové, se v
obsáhlém srpnovém textu pozastavoval nad jmény zahraničních
přispěvatelů. Figurovali mezi nimi muslimské země i ukrajinští
oligarchové a vlivní developeři ze třetích zemí světa.

Nejvíce byl Clintonové vyčítán příspěvek Saúdské Arábie, která, jak
uvádí právě New York Times, přispěla v průběhu několika let částkou
ve výši deseti milionů dolarů. Clintonová přitom v průběhu své
prezidentské kampaně akcentovala boj za ženská práva a s těmi je Saúdská
Arábie skutečně na štíru. Ženy v této zemi například ani nemohou
řídit automobil a jsou závislé na mužích prakticky ve všech pracovních i
soukromých záležitostech.

Ani žalostný stav ženských práv v Saúdské Arábii však pro Nadaci
Clintonových nepředstavoval žádnou překážku. To samé platí o penězích
od zetě bývalého ukrajinského prezidenta Janukovyče, jehož vláda byla
kritizována za korupci i vraždy novinářů a byla nakonec v roce 2014 za
minimálně morální podpory západních vlád svržena. Drtivá většina
západních vůdců, včetně Clintonové, se přitom jednoznačně postavila za
Janukovyčova následníka v úřadu Petra Porošenka.

Nicméně podezřelých dárců na seznamu Nadace Clintonových bylo mnohem víc,
včetně libanonsko-nigerijského developera, který přispěl částkou ve
výši pěti milionů dolarů. Clintonová po tlaku médií slíbila, že budou
společně s manželem zveřejňovat výsledky hospodaření a jména dárců v
pravidelných čtvrtletních intervalech, ale nic takového se stejně nestalo.
Donald Trump navíc sliboval, že jmenuje prokurátora, který by měl veškeré
okolnosti spojené s neprůhledným financováním Nadace vyšetřit.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Polské MO označilo cvičení Západ 2017 za přípravy na „agresi“

Polský ministr obrany Antoni Macierewicz prohlásil, že považuje nedávné
rusko-běloruské vojenské cvičení Západ 2017 za důkaz příprav Moskvy na
„agresi.“ Píše o tom agentura Ukrinform.

Ministr poukázal na to, že se akce konala v prostoru mezi Severním ledovým
oceánem a Černým mořem a zahrnovala vypuštění balistických raket
Iskander.

Cvičení Západ 2017 se konalo v Bělorusku a Rusku 14-20. září za
přítomnosti 95 pozorovatelů z 50 států. Manévrů se zúčastnilo 12,7
tisíce vojenských příslušníků, na 680 kusů vojenské techniky, na 70
letadel a vrtulníků a 10 lodí.

Ruský ministr obrany Sergej Šojgu předtím prohlásil, že západní média
rozpoutala povyk kolem cvičení Západ 2017, aby zastřela zvýšené aktivity
NATO u hranic Ruska a Běloruska.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Objevila se videonahrávka letu švýcarských stíhaček vedle ruského letadla

Korespondent Komsomolské pravdy Dmitrij Smirnov uveřejnil video, na němž je
vidět, jak dvě stíhačky se švýcarskou vlajkou několik minut doprovázejí
letadlo s ruskou delegací. Nahrávka byla umístěna na jeho stránce na
Facebooku v pátek 18. listopadu.

K ruskému letadlu se přiblížily dvě stíhačky F-18 s bojovou výbavou. „Letec
se zaradoval, že ho natáčejí, zamával rukou a krásně se vznesl. Ale pak
se vrátil", napsal Smirnov.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Tak to ne, pane Erdogane. Tereza Spencerová poukazuje na přelomový moment v
Sýrii s účastí Moskvy

Jak to bylo s jedním náletem na turecké vojáky na syrském území,
vysvětluje ve svém nejnovějším článku na serveru Literarky.cz analytička
Tereza Spencerová.

Podle ní to zpočátku vypadalo dost zamotaně. Turecko oznámilo, že „údajný“
syrský nálet zabil tři jeho vojáky, Sýrie vzápětí nálet popřela a New
York Times sice použil jednoznačný titulek, ale fakticky coby možného
pachatele přidal ještě Daeš.

Ve skutečnosti bude přitom všechno pravda, protože se do jedné informace
slily dva útoky, jeden proti tureckým oddílům podnikl Daeš 23. listopadu u
al-Bábu severně od Aleppa a při druhém, o den později, zaútočilo syrské
letectvo, které vlastně popřelo jen to, že by útočilo onoho 23. listopadu,
vysvětluje Spencerová.

Celý text je ZDE

Ve výsledku jsou tu tedy tři zabití turečtí vojáci (a deset zraněných) a
turecká armáda v rámci své ofenzivy do Sýrie okamžitě slíbila „odvetná
opatření“.

Nejprve ale Recep Erdogan zatelefonoval Vladimiru Putinovi, aby si mu na Syřany
postěžoval a současně si ujasnil své mantinely. V Kremlu posléze vydali
suché konstatování o detailním rozhovoru, který se týkal vzájemné „politické,
obchodní a ekonomické spolupráce“. To v překladu nejspíš značí, že
Moskva Ankaře připomněla, co všechno je ve hře v době, kdy se ekonomická
situace Turecka drasticky zhoršuje a prezidenta kvůli tomu začínají
kritizovat i dosud „souhlasící“ oligarchové.

Je navíc příznačné, že syrský nálet na turecký konvoj přišel v den
prvního výročí tureckého útoku na ruskou stíhačku. Moskva v této
souvislosti vyjádřila „naději“, že si Turecko z této „tragédie“
vzalo „nezbytná ponaučení“, a Putin podle následných informací
Erdoganovi – při druhém jeho telefonátu o den později – s vojáky
zabitými v Sýrii jen „vyjádřil soustrast“.

Jinými slovy, syrský nálet na tureckou armádu hluboko na syrském území z
24. listopadu byl svého druhu „klepnutím přes prsty“, který měl Recepu
Erdoganovi ukázat jeho meze, píše Spencerová.

V podobném duchu se ostatně vyjádřil i Írán, který Turecku připomněl
shodu obou zemí na uchování územní celistvosti Sýrie a Iráku a nutnosti
společného „boje proti terorismu“. Tuto formulaci lze ovšem chápat nejen
jako „červenou čáru“ pro turecký postup v Sýrii proti tamním vládním
jednotkám, ale současně i jako „zelenou“ pro postup proti Kurdům, které
Turecko i Írán považují za teroristy.

Spencerová se věnuje také bitvě o Aleppo. Poslední zprávy podle ní
naznačují, že tato bitva se už fakticky blíží ke svému závěru –
syrské jednotky se svými spojenci a čerstvými posilami v sobotu dostaly pod
kontrolu i klíčovou čtvrť Chanáno, kterou až dosud ovládal Daeš a v
níž džihád vládl už od roku 2012. Osvobozením Chanána armáda získává
kontrolu nad linií palby i na další čtvrti východního Aleppa a tím i
rozhodující výhodu, což přiznávají i džihádisté. Po Chanánu byly
ještě o víkendu osvobozeny i čtvrti Džebel Badro a Bustán al-Paša,
přičemž z faktického zajetí džihádu ve východním Aleppu do syrských a
kurdských čtvrtí města uprchlo už více než čtyři tisíce civilistů…

V neděli večer se zdálo, jako by ve východním Aleppu zafungoval dominový
efekt. A lze předpokládat, že z východního Aleppa bude ofenziva syrské
armády pokračovat směrem na nedaleký al-Báb, o který nyní s Daešem
bojují Kurdové, Turci a jejich předvoj tvořený oddíly Svobodné syrské
armády (FSA). Přinejmenším právě těmito plány Damašku lze podle
Spencerové nejsnáze vysvětlit syrský útok na turecký konvoj, který se tak
vlastně stal aktem svébytného „kolíkování“ prostoru.

Choices:
- ne
- ano


Question:
U ukrajinské Nejvyšší rady se shromáždilo okolo 1000 protestujících

K protestům u budovy Nejvyšší rady Ukrajiny se sešlo okolo 1000 lidí,
informovala tisková služba ukrajinského ministerstva vnitra.

Akce probíhá klidně. Bezpečnostní opatření v centru hlavního města
Ukrajiny byly zesíleny. Pořádek na ulici zajišťuje téměř 1500
příslušníků policie a národní gardy.

Protest zorganizoval bývalý gruzínský prezident a bývalý gubernátor
Oděské oblasti Michail Saakašvili. Večer slíbil, že vyhlásí plán na „zákonnou
a mírovou" výměnu moci v zemi, pokud Kyjev nevyplní požadavky
protestujících.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Financial Times se dozvěděly o práci Skripala pro západní služby po
emigraci

Bývalý plukovník v záloze GRU Sergej Skripal, otrávený před několika dny
ve Velké Británii, po výměně spolupracoval se západními tajemnými
službami, píšou noviny Financial Times s odkazem na vlastní zdroje.

Podle tvrzení bývalého vysoce postaveného zaměstnance tajemných služeb,
jehož jméno se neuvádí, Skripal po svém stěhování do Velké Británii
dodával informace službám rozvědky západních zemí. Ovšem informátor
novin dodal, že Skripal byl užitečný pouze krátkou dobu.

Jiný zdroj odhalil, jakou informaci Skripal mohl dodávat západním tajemným
službám.

„Týkalo se to ruských zájmů v zahraničí a toho, jak zasahují do západu,
jak probíhá verbování, jak provádějí kontrarozvědku," uvedl.

Ještě další zdroj sdělil, že na použití bývalých agentů při
přípravě rozvědčíků není nic podivného, stejně jako i na tom, že
údaje, které oni sdělují, se používají úřady obrany a rozvědky.

Dcera Skripala prohlásila, že „přednášel", ovšem nesdělila, kde
přesně. Tohle souhlasí s předpokladem, že bývalý zaměstnanec tajných
služeb GRU občas vystupoval před britskými vojáky a rozvědčíky,
zmiňují noviny.

Policie hrabství Wiltshire 5. března sdělila, že se dva lidé se nacházejí
v kritickém stavu kvůli otravě neznámou látkou. Scotland Yard ve středu
oznámil

Skripal dostal útočiště ve Velké Británii po výměně rozvědčíků mezi
Ruskem a USA v roce 2010, kdy se do Moskvy dostalo deset lidí, včetně Anny
Chapmanové.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Tam, kde loni řečnil Zeman, studenti tleskali Petru Pithartovi. Ten pohnutě
navázal na projev v Rudolfinu a narazil na Trumpa. A pak...

Před studenty předstoupil na Albertově, který loni zabral prezident Miloš
Zeman, i bývalý premiér Petr Pithart. „Už je to dávno, kdy jste tu byli
poprvé. Vy, první studenti. Tenkrát o 27 let mladší. Jací jste byli? Byli
jste skvělí,“ řekl úvodem Pithart před studenty, kteří letos Albertov
zabrali jako první, aby předešli loňským neshodám.

„Naše dějiny jsou jako ponorná řeka. Někdy to vypadá, že žádné
nemáme, jindy se vynoří na povrch a rozhýbou stojaté vody,“ uvedl s tím,
že pomohly i tenkrát. „Shromáždění tady na Albertově se proměnilo v
demonstraci a moc zasáhla hrubou silou. Ale mlčela o tom, co se stalo,“
zmínil následnou důležitost jevišť divadel. „Pak jste hned vyhlásili
stávku. A přičinili jste se o to, aby se zpráva šířila po celém
Československu,“ dodal.

„Dnes žijeme v parlamentní republice, ale není málo těch, kteří by
chtěli vůdce. Máme dobrou ústavu. Horší je, že nám málo vadí, když se
jí nedbá,“ řekl Pithart. A zdůraznil nadcházející parlamentní volby. "Neřeknu,
že ty následující volby budou nejdůležitější. Ale myslím si to. Budeme
si v nich příští rok na podzim moci vybrat vedle normálních stran také
firmu, dokonce rodinnou firmu, stále více prosperující. Věřím, že nám
včas dojde, že každá firma má své personální oddělení. A firma se
liší od politické strany také tím, že se v ní nehlasuje,“ zdůraznil za
potlesku Pithart.

Následně navázal i na svůj projev z Rudolfina k výročí zářijového
státního svátku. „Ani se nenadějeme a mohli bychom se stát obětí
partnerů východu. Třeba toho, o kterém jsme se dozvěděli, že je
strategický a že umí dobře stabilizovat umrtvenou společnost. Nedejme se
napálit. Chtějme například vědět, kteří lidé mají finanční prospěch
z hospodářských vztahů s Čínou,“ dodal. A zmínil, že se snažíme
lézt zpět na východ, račím pohybem, po milimetrech, centimetrech. „Razí
tu svou cestu neznatelně,“ podotkl.

„Věřím vám. Vidíte z vlastní zkušenosti, že v některých částech
republiky se lidem nežije stejně dobře. Ale není to proto, že pražská
kavárna by se snažila být nadřazena venkovské hospodě. Tyhle
rozeštvávající přednůstky připomínají doktrínu třídního boje. Bylo
by neštěstí, kdyby nálepky jako pražská kavárna a venkovská hospoda
vyznačovaly napříště štěpné linie našeho národa. Nevěřme ani tomu,
že za všechny problémy může politická korektnost,“ zmínil s tím, že
bychom neměli přistupovat na takováto matení českými Trumpy.

„Bylo mezi vámi před lety slyšet, že vám někdo před lety ukradl
revoluci. Ve skutečnosti v zemi ochabla občanská bdělost,“ dodal. Nyní
občanská společnost podle něj posiluje. „Jednejte tak, aby se ti z vás,
kteří se úspěšně uplatňují v bohatších zemích, aby se chtěli vracet
domů jako do slušné spořádané země. Z vděčnosti k těm, kteří tu byli
před vámi a z odpovědnosti k těm, kteří se tu teprve narodí,“ dodal.

„Buďte kritičtí. Mluvte o tom všem nahlas. Neustávejte. Já vám věřím,“
uzavřel. Po bouřlivém potlesku přednesl student Lukáš Kostínek manifest
studentů k 17. listopadu. „My, studenti a zástupci vysokých škol, se
tímto přihlašujeme k hodnotám liberální demokracie, na nichž jsou
základní kameny této společnosti postaveny. Prohlašujeme, že si nepřejeme,
aby se od nich naše společnost odchýlila. Zavazujeme se, že na ni budeme
pozitivním způsobem působit,“ uvedl.

„Každá doba si žádá svůj osobitý přístup. Dnes je nezbytné
překonávat propasti, které se v minulosti ve společnosti vytvořily,“
dodal. „Cesta vpřed vede skrze vzájemný respekt a porozumění. Ne skrze
vzájemné urážení se,“ zmínil také. Studenti a vysoké školy mají být
otevřeni všem názorům. „Zavazujeme se tedy vykonávat tuto společenskou
roli. Naše budoucnost se netýká jen vybraných jedinců, ale nás všech,“
vyzval Kostínek ke spolupráci. „Bavme se spolu. Snažme se o vzájemné
pochopení. Pravdu každý vnímá svým subjektivním způsobem. Naslouchejme i
ostatním,“ uzavřel.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Důl Severnaja, kde došlo k 5 výbuchům, bude v nejbližších hodinách
zatopen

Štáb pro likvidaci havárie v dole Severnaja v Rusku přijal definitivní
rozhodnutí o jeho zatopení, přísun vody bude zahájen v nejbližších
hodinách, sdělila v neděli tisková služba společnosti Vorkutaugol.

Tento krok pomůže zlikvidovat požár, který stále ještě zuří v
hlubinách dolu.

Podle zprávy společnosti, operace má být provedena během 60-80 dní. V
současné chvíli jsou přijímána technická řešení pro odčerpání z
dolu vody. Po ukončení těchto opatření budou obnoveny práce pro
odstranění trosek a nalezení těl zahynulých horníků.

K sesuvu půdy v dole Severnaja ve Vorkutě v hloubce 748 metrů došlo 25.
února. V dole se nacházelo 110 lidí, 80 z nich se podařilo dostat na povrch.
Dolem otřáslo více než 5 výbuchů, zahynulo 36 lidí včetně pěti
záchranářů. Po havárii byla na pokyn prezidenta Putina zřízena
speciální vládní komise pod vedením vicepremiéra Arkadije Dvorkoviče.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Američtí politologové: Obama dal Erdoganovi košem

Prezident Turecka Recep Tayyip Erdogan přijede tento týden do USA, aby obnovil
dobrou pověst své země v očích mezinárodního společenství a zlepšil
vztahy se Západem, soudí pracovníci amerického Fondu na ochranu demokracií
(Foundation for Defense of Democracies) Aykan Erdemir a Merve Tahiroglu.

Oficiálním cílem Erdoganovy návštěvy v USA je summit o jaderné
bezpečnosti. Ve skutečnosti však jsou jeho plány mnohem širší, protože
pro tureckého prezidenta nastal teď kritický okamžik. Je mu stále těžší
domáhat se přízně Západu kvůli utlačování nezávislých médií,
představitelů vědeckého společenství a Kurdů, píšou politologové v
článku pro The Wall Street Journal.

Erdoganovo chování mělo za následek to, že Bílý dům ho začal brát jako
„problematického partnera" v klíčovém regionu. Zjevným znakem toho je
skutečnost, že americký prezident Barack Obama zamítl návrh na osobní
schůzku s ním. Na summitu se však turecký předák určitě pokusí uhájit
svou tvrdou politiku, je ale málo pravděpodobné, že to změní vztah k němu
ve Washingtonu, soudí politologové.

Erdogan se snaží využít geopolitického významu své země pro Západ, a
syrský konflikt, hrozba terorismu a krize s běženci tomu napomáhají.
Evropská unie už ukázala „politiku usmíření" vůči tureckému
prezidentovi, a upevnila tím jeho jistotu v tom, že jeho vnitrostátní akce
jsou správné, a posílila „pocit beztrestnosti" za hranicemi země, píšou
autoři.

Avšak podle názoru politologů v případě USA neměl Erdogan takové
štěstí. Nezmění-li turecké předák své chování, bude mu Washington
znovu a znovu „dávat košem", i když ještě zcela nedávno ho bral jako
významného zahraničního partnera.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Černá tečka: proč se v Kyjevě začalo mluvit o zrušení bezvízového
styku s EU. Názor

Sotva utichly na Ukrajině bravurní řeči o dosažení hlavního cíle
eurointegrátorů – bezvízového režimu s EU, ozvaly se výzvy k jeho
zrušení. Nejpřekvapivější je to, že tyto výzvy pocházejí z úst
samotných „revolucionářů“, kteří vodili lidi na Majdan s hesly pro
euroasociaci.

Všude je spiknutí

Poslanec Nejvyšší rady Sergej Leščenko za frakci Blok Petra Porošenka
uveřejnil v těchto dnech článek pod názvem Chráníce ukrajinskou revoluci
před vůdci Ukrajiny. Ten samý Leščenko, který je považován za jednoho z
organizátorů a ideologů Euromajdanu v letech 2013-2014.

Jako důkaz spiknutí Porošenka s oligarchy člen parlamentu uvádí
skutečnost, že televizní kanál Ukrajina, patřící Rinatu Achmetovovi,
natočil seriál Po stopách grantojedů, v němž „ dochází k pokusům
shodit na kritiky režimu zneužívání amerických grantů a nákup drahých
nemovitostí". Mimochodem, seriál vypráví o senzačním případu nákupu
samotným Leščenkem elitní nemovitosti v Kyjevě údajně za peníze jeho
milenky. Je zábavné číst podobné opusy od autora, který si dlouho dělal
jméno na tom, že psal články o drahém majetku ukrajinských úředníků.
Teď však pokusy vyšetřit případ s jeho vlastním bytem bere výhradně
jako spiknutí oligarchů proti demokracii.

„Duchovní otec" Majdanu v podstatě vyzývá k tomu, aby byl nivelizován
jeden z největších úspěchů aktivistů státního převratu. Revoluce, jak
je známo, požírá svoje děti. V tomto případě potichoučku začala
požírat i své největší dítě — bezvízový režim.

Signál od Evropy

Můžeme se samozřejmě dívat na tuto průhlednou narážku shovívavě: kdo
je to ten Leščenko? Věčný revolucionář, odvržený svou vlastní frakcí
a směšný svými skandály kolem „bytové otázky". Ale je zajímavé, kde
konkrétně uveřejnil svůj článek: na webu OpenPemocracy, hlavním
informačním zdroji miliardáře George Sorose. Na Ukrajině si už dávno
všimli: co má Soros na mysli, to mají jeho věrní grantojedi na jazyku.
Vzhledem ke zvláštním vztahům Leščenka s miliardářem je možné
předpokládat, že pasáž ohledně bezvízového režimu není jeho vlastní
iniciativa. A výzva je spíše určena Evropě než Ukrajině.

Není vyloučeno, že poslance „naléhavě poprosili", aby zveřejnil zprávu
s cílem rozvázet ruce evropským úředníkům.

Nesmíme zapomínat, že Evropská unie speciálně kvůli Ukrajině v květnu
2016 přijala mechanismus „mimořádného brzdění" bezvízového režimu v
případě, jestliže Evropu zahltí proudy nelegálních migrantů.

V Gruzii, která získala bezvízový režim o něco dříve než Ukrajina, se
už začalo mluvit o faktické obnově víz pod rouškou „předběžné
autorizace".

Ale zrušit bezvízový styk s Ukrajinou pouze na základě obav z růstu počtu
nelegálních migrantů, Brusel nemůže. EU by ztratila politickou tvář a
zkritizovala by ji liberální média. Ovšem využít právo „pozastavit"
režim údajně kvůli boji za „demokracii" — to by bylo východisko.

Já bych se na místě kyjevské vlády začal po zveřejnění takového
článku snažit. Ne kvůli tomu, že ho napsal grantojed Leščenko. Kvůli
tomu, že je to možná černá tečka Kyjevu od Bruselu.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce

Choices:
- ne
- ano