# Savėžodībė
Savėžodībė īr samuonėngs tīčėnis sava gīvībės nutraukėms. Tas īr prīš savėi nukreipts vėiksms, katruo tėkslos īr smertis. Bat kankinē paprastā nier laikuomė savėžodēs nuors anū vēksmā ved pri smerties. Tuokēs savis nelaikė īr japuonu pėluotā-kamekadzės, katrė vīka i neėšengiama smerti.
Īr ivairės puovīzas i savėžodībe - daugoms vieru ana smerkia kāp dėdli grieka, tas īr laikuoma nosėkaltėmo, bat kāp katruosė koltūruosė (pvz. paguonėškuo) tas ana dažnā īr pateisėnama.

## Savėžodībiu statėstėka
Palē Svieta sveikatas uorganėzacėjės doumenis par metus vėsom svietė nosėžod aple mėlėjuons gīventuoju, daugiau nego žūn vainuosė. Palē ta statėstėka savėžodībė ivīkst kas 40 sekondiu. Daugiausė savėžodībiu ivīkst Rītū Euruopuo (Lietovuo, Vengrėjuo, Estėjuo, Okrainuo, Rosėjuo..), Rītū Azėjuo (Japuonėjuo, Kėnėjuo, Kuorėjuo), JAV ė kt. Mažiausē ožfėksoujama Maltuo, tropiku saluosė. Bat tėkslu savėžodībiu skaitliu ė pasėskėrstīma nustatītė īr sonko, kadongi diel suocēalėniu, religėniu prīžastiu nusėžodīma atviejē tonkē būn neskelbiamė. Tepuogi īr galėmas paslieptas savėžodībės, katras ėšruod kap nelaimėngs nutėkims - autoavarėjė, alkogolė, narkuotėku perduozavėms. Ėšskīrus kap katras Luotīnu Amerėkas ė Afrėkas šalis (Meksėka, Perū, Brazilėjė, PAR, Venesoela ė kt.) savėžodībiu nutikėmu īr daugiau nego žmuogžodīstiu.
Ėšsėvīsčiosiuosė valstībiesė tonkiau žodas vīrā (aple 4 kartus ė daugiau), bat muoterėškas tonkiau miegėn tatā darītė. Tas fenomens gal būtė paaiškėnts ka vīrā tonkiau renkas žiauresnios ė „efektīvesnios“ metuodos nego muoterėškas, šėtep 3-4 kartus padidėnont tikimībe nusėžodītė. Be tuo, kap katrė psėcholuogā sak, ka muoterėškas tonkiau renkas „nesiekmėnga“ savėžodība tisiuog nuoriedamas atkreiptė diemesi i sava bluoga sėtoacėjė (tonkiausē – dūšės skausma), bat tuokēs ketinėmās pasėžīm ė vīrā. Tepuogi vīrā, katrė īr palinkė i depresėjė, jont daug dėdlesni vėsoumenės stigmatėzavėma ė dėdlesni suocēlėniu rīšiu trūkoma. Palē PSO Kėnėjė īr vėinėntelė valstībė svietė, katruo nusėžoda daugiau muoterėšku nego vīru, daugiausē diel prastuos anū padėities šėimuo. Nepaisont vadėnamas žėimuos depresėjės savėžodībės tonkiau ivīkst vasaras čieso.
Savėžodībės vīkst tonkiau kumet īr akuonuomėnis nestabėloms, bedarbīstė. Anū rīškē somažie vainas čieso. 
Savėžodžēs tamp pagrėndėnā vėinėšė, ėšsėskīrė, bavākē, pensėjėnė omžė žmuonis. Prīžastīs būn patės ivairiausės: vėinatvė, patīčės, navėltis, alkaguolėzmos, nesogebiejėms sosėduoruotė so bieduom ė t.t. Kartās savėžodībė pasėrešk kāp pruotesta fuorma. Daugoms savėžodžiu tor psėkoluogėniu biedu, terp katrū tonkiausē īr depresėjė. Tepuogi tonkės prīžastīs īr rimtė fėzėnē negalavėmā, kenksmėngė papratėmā, nevėsavertėškoma kuompleksos. Bat īr kalta ė vėsoumenė katra nier galestėnga sėlpnam, kenčiantiam, netortėngam žmuogō, nenuor anam pagelbietė. 
Būdu atėmtė sau gīvībe īr patiu ivairiausiu. Dažniausė: pasėkuorėms, pasėskondėnėms, nosėšuovėms, nosėtročėjėms, pasėpjuovėms, palėndėms puo traukėnio uo mašėna ė t.t.
1. ↑  https://web.archive.org/web/20051219013143/http://wgordon.web.wesleyan.edu/kamikaze/american/index.htm
2. ↑  Table of WHO suicide rates by gender (2005 m. groudė doumenīs)
3. ↑  WHO country reports and charts for suicide rates


Savėžodībė
[[Abruozdielis:Edouard Manet 059.jpg|thumb|240px|[[Édouard Manet]] abruozdielis „Savėžodībė“]]
[[Abruozdielis:SuicideRates.PNG|thumb|200px|Žemielapis, katros ruod savėžodībiu skaitliu šalīsė (1/100 000 žmuoniū)]]

'''Savėžodībė''' īr samuonėngs tīčėnis sava gīvībės nutraukėms. Tas īr prīš savėi nukreipts vėiksms, katruo tėkslos īr [[smertis]]. Bat kankinē paprastā nier laikuomė savėžodēs nuors anū vēksmā ved pri smerties. Tuokēs savis nelaikė īr japuonu pėluotā-kamekadzės, katrė vīka i neėšengiama smerti<ref>https://web.archive.org/web/20051219013143/http://wgordon.web.wesleyan.edu/kamikaze/american/index.htm</ref>.

Īr ivairės puovīzas i savėžodībe - daugoms vieru ana smerkia kāp dėdli grieka, tas īr laikuoma nosėkaltėmo, bat kāp katruosė koltūruosė (pvz. paguonėškuo) tas ana dažnā īr pateisėnama.

== Savėžodībiu statėstėka ==

Palē [[Svieta sveikatas uorganėzacėjė]]s doumenis par metus vėsom svietė nosėžod aple mėlėjuons gīventuoju, daugiau nego žūn vainuosė. Palē ta statėstėka savėžodībė ivīkst kas 40 sekondiu. Daugiausė savėžodībiu ivīkst Rītū Euruopuo ([[Lietova|Lietovuo]], [[Vengrėjė|Vengrėjuo]], [[Estėjė|Estėjuo]], [[Okraina|Okrainuo]], [[Rosėjė|Rosėjuo]]..), Rītū Azėjuo ([[Japuonėjė|Japuonėjuo]], [[Kėnėjė|Kėnėjuo]], [[Kuorėjė|Kuorėjuo]]), [[JAV]] ė kt. Mažiausē ožfėksoujama Maltuo, tropiku saluosė. Bat tėkslu savėžodībiu skaitliu ė pasėskėrstīma nustatītė īr sonko, kadongi diel suocēalėniu, religėniu prīžastiu nusėžodīma atviejē tonkē būn neskelbiamė. Tepuogi īr galėmas paslieptas savėžodībės, katras ėšruod kap nelaimėngs nutėkims - autoavarėjė, alkogolė, narkuotėku perduozavėms. Ėšskīrus kap katras Luotīnu Amerėkas ė Afrėkas šalis (Meksėka, Perū, Brazilėjė, PAR, Venesoela ė kt.) savėžodībiu nutikėmu īr daugiau nego žmuogžodīstiu.

Ėšsėvīsčiosiuosė valstībiesė tonkiau žodas vīrā (aple 4 kartus ė daugiau), bat muoterėškas tonkiau miegėn tatā darītė. Tas fenomens gal būtė paaiškėnts ka vīrā tonkiau renkas žiauresnios ė „efektīvesnios“ metuodos nego muoterėškas, šėtep 3-4 kartus padidėnont tikimībe nusėžodītė. Be tuo, kap katrė psėcholuogā sak, ka muoterėškas tonkiau renkas „nesiekmėnga“ savėžodība tisiuog nuoriedamas atkreiptė diemesi i sava bluoga sėtoacėjė (tonkiausē – dūšės skausma), bat tuokēs ketinėmās pasėžīm ė vīrā. Tepuogi vīrā, katrė īr palinkė i [[depresėjė]], jont daug dėdlesni vėsoumenės stigmatėzavėma ė dėdlesni suocēlėniu rīšiu trūkoma. Palē PSO [[Kėnėjė]] īr vėinėntelė valstībė svietė, katruo nusėžoda daugiau muoterėšku nego vīru, daugiausē diel prastuos anū padėities šėimuo. Nepaisont vadėnamas žėimuos depresėjės savėžodībės tonkiau ivīkst vasaras čieso.

Savėžodībės vīkst tonkiau kumet īr akuonuomėnis nestabėloms, bedarbīstė. Anū rīškē somažie vainas čieso. 

Savėžodžēs tamp pagrėndėnā vėinėšė, ėšsėskīrė, bavākē, pensėjėnė omžė žmuonis. Prīžastīs būn patės ivairiausės: vėinatvė, patīčės, navėltis, alkaguolėzmos, nesogebiejėms sosėduoruotė so bieduom ė t.t. Kartās savėžodībė pasėrešk kāp pruotesta fuorma. Daugoms savėžodžiu tor psėkoluogėniu biedu, terp katrū tonkiausē īr depresėjė. Tepuogi tonkės prīžastīs īr rimtė fėzėnē negalavėmā, kenksmėngė papratėmā, nevėsavertėškoma kuompleksos. Bat īr kalta ė vėsoumenė katra nier galestėnga sėlpnam, kenčiantiam, netortėngam žmuogō, nenuor anam pagelbietė. 

{| class="prettytable sortable" align="right" style="margin-left:1em; margin-right: 0px;"
|+ '''Savėžodībiu skaitlius (ėš 100 000 gīventuoju par metus):'''<ref>[http://www.who.int/mental_health/prevention/suicide_rates/en/index.html Table of WHO suicide rates by gender] (2005 m. groudė doumenīs)</ref><ref>[http://www.who.int/mental_health/prevention/suicide/country_reports/en/index.html WHO country reports and charts for suicide rates] </ref>
|- bgcolor="#ececec" 
|''Vėita''||''Valstībė''||''Metā''||''Vīru''||''Muoterėšku''||''Ėš vėsa''
|-
|1. ||[[Lietova]]||2005||68,1||12,9||38,6
|-
|2. ||[[Baltarosėjė]]||2003||63,3||10,3||35,1
|-
|3. ||[[Rosėjė]]||2004||61,6||10,7||34,3
|-
|4. ||[[Kazachstans]]||2003||51,0||8,9||29,2
|-
|5. ||[[Slovienėjė]]||2003||45,0||12,0||28,1
|-
|6. ||[[Vengrėjė]]||2003||44,9||12,0||27,7
|-
|7. ||[[Latvėjė]]||2004||42,9||8,5||24,3
|-
|8. ||[[Japuonėjė]]||2004||35,6||12,8||24,0
|-
|9. ||[[Okraėna]]||2004||43,0||7,3||23,8
|-
|10. ||[[Šri Lanka]]||1996||''NA''||''NA''||21,6
|}

Būdu atėmtė sau gīvībe īr patiu ivairiausiu. Dažniausė: pasėkuorėms, pasėskondėnėms, nosėšuovėms, nosėtročėjėms, pasėpjuovėms, palėndėms puo traukėnio uo mašėna ė t.t.


<!--


== Psichologiniai faktai apie savižudybes ==

Keturi iš penkių žmonių, norinčių nusižudyti, aiškiai pasako apie savo ketinimus aplinkiniams. Dauguma ketinančių nusižudyti žmonių ieško aplinkinių pagalbos, kuri padėtų įveikti [[dvasinė krizė|dvasinę krizę]]. Dauguma nusižudyti ketinančių žmonių iš tiesų nenori mirti, bet tiesiog nemato kitos išeities. Žmonės, kurie norėjo nusižudyti, po išgyventos krizės dažniausiai sugeba tęsti normalų gyvenimą toliau. Noras nusižudyti – tai laikinas reiškinys, kylantis itin didelių sunkumų metu, po laikino pagerėjimo neretai žmogui vėl gali kilti noras nusižudyti. Dauguma savižudžių – psichiškai sveiki žmonės, kurie išgyvena [[krizė|krizę]]. Savižudybės [[tikimybė]] nėra susijusi su žmogaus pragyvenimo lygiu, ekonomine padėtimi, socialiniu statusu. Savižudybę galima sustabdyti, paklausus žmogų apie ją, įkalbėjus išsipasakoti apie problemas.

E. Šneidman – vienas žymiausių XX. a. [[sociologija|sociologų]] – teigė, kad žmogui, norinčiam nusižudyti, įtaką daro biologiniai, socialiniai ir tarpasmeniniai veiksniai. Mokslininkas sakydavo, kad kiekviena tikslinga savižudybė turi prasmę. „Yra daug beprasmių minčių, bet nėra nė vienos beprasmės savižudybės“. Prasmę savižudybei suteikia problema, kurią siekiama išspręsti tokiu būdu, nes žmogui pasirenkančiam šį kelią dažnai atrodo, jog savižudybė yra vienintelė išeitis. Dalis savižudžių palieka [[savižudžio laiškas|laiškus]] ar kitas žinutes, kuriose išdėsto savo pasirinkimo priežastį.

=== Rizikos grupės ===


Psichosocialinės savižudybės priežastys būna labai individualios ir įvairios. Šia pateiktos dažniausiai minimos ir sutariamos priežastys:
# [[Vienatvė]]. Savižudybės grėsmė ypač reali tiems, kurie gyvena vieni, atsiskyrę, prie nieko neprisirišę, neturintys pareigų, - visko, kas padėtų jiems išlikti gyviems. Dažniau tai būna vyresnio amžiaus žmonės. Vienišumas, pojūtis, kad esi niekam nereikalingas ar net našta kitiems, gali kilti ir kai šeimoje nėra santarvės, kai žmogus nesuprantamas, žeminamas. 
# [[Šeima|Šeimos]] statusas. Didžiausia savižudybių rizika yra tarp našlių išsiskyrusių žmonių, viengungių. 
# Gyvenimo [[stereotipas|stereotipo]] lūžis. Pasprastai pasireiškia persikėlus gyventi kitur, pradėjus mokslus naujoje mokymo įstaigoje, išėjus į pensiją, pasikeitus darbo specifikai ir kt. 
# Ankstesni mėginimai nusižudyti arba savižudis giminėje. Jei šeimoje yra buvę savižudžių, tos šeimos nariai yra labiau linkę į savižudybes, pasiteisindami šeimos likimu. Pavyzdžiui, nusižudė ne tik E. Hemingway, bet ir jo tėvas, brolis, sesuo, anūkė. 
# Verterio efektas. Savižudybių pagausėja nusižudžius įžymybei arba pažystam žmogui, ypač tas pastebėtina jaunimo tarpe. Neretai kopijuojamas ir savižudybės būdas. Po jauno žmogaus savižudybės bendraamžių savižudybės rizika išauga 6–7%, suaugusiųjų – 2–3%. Tyrimų duomenys rodo, kad pavyzdžiai veikia trejopai: skatina pasirinkti tam tikrą nusižudymo būdą, t.y. pamėgdžioti; skatina pasirinkti savižudybę kaip išeitį iš sunkios situacijos; diegia požiūrį, kad savižudybė yra priimtinas problemų sprendimo būdas.
# Konfliktai, stresai, krizės. Šios būklės metu žmogus tampa itin jautrus ir neatlaikęs įtampos ryžtasi savižudybei.
# Finansinės–ekonominės problemos. Amerikos mokslininkų duomenimis, ekonominiai stresoriai nustatyti 24% savižudybių. 
# [[Bedarbystė]]. Savižudybės rizika padidėja 4-5 kartus. 
# Socialinis statusas. Daugelyje šalių 3-8 kartus daugiau savižudybių pasitaiko tarp žemiausio sluoksnio žmonių. Lyginant profesijas, nustatyta didesnė stomatologų, medikų, vaistininkų, policininkų, teisininkų, meno žmonių, psichologų savižudybių rizika.
# Agresyvumas, impulsyvumas. JAV savižudybių po prieš tai įvykdytos žmogžudystės yra 0,2–0,3.
# [[Gyvenimo prasmė]]s praradimas sukelia egzistencinę neviltį. Tai gali įvykti bet kuriuo amžiaus tarpsniu, bet ypač dažnai - [[paauglystė]]s ir senyvo amžiaus. 
# Psichikos ligos. Kartais psichikos sutrikimai gali būti svarbiausia savižudiško elgesio priežastis ne tik tiesiogiai dėl psichopatologinių veiksnių (kliedesių, imperatyvių haliucinacijų, sujaudinimo ar depresijos), bet ir dėl ligos sukeliamų psichosocialinių, ekonominių, socialinių problemų. Įvairių mokslininkų atlikti nusižudžiusiųjų psichologinės [[autopsija|autopsijos]] tyrimų duomenys, rodantys psichikos sutrikimų ir savižudybės sutapimą, labai skiriasi. Jie svyruoja nuo 88% iki 100%. Dažniausiai nurodomi [[afektas|afektiniai]] sutrikimai (28–70 %). Sergant didžiąja depresija savižudybės rizika 20% didesnė, dvipoliu afektiniu sutrikimu – 16%, [[distimija]] – 12%. Savižudybės rizikai turi įtakos metų laikas. Nustatyta, kad Vasaros tipo depresijos kur kas pavojingesnės nei žiemos. Taip pat gausus [[alkoholis|alkoholio]] vartojimas gali būti savižudiškas, o alkoholis vartojamas kaip nusižudymo priemonė. Apgirtus nusižudoma gan dažnai. Vilniaus krašte atlikti tyrimai rodo, kad 55% Vilniaus mieste nusižudžiusių vyrų buvo girti, o rajonuose tokių buvo net 70–90%. Trečias psichikos sutrikimas, sukeliantis didelę savižudybės grėsmę yra [[šizofrenija]]. Sergančiųjų šia liga nusižudo apie 10–15%, o tarp visų nusižudžiusiųjų būna 2-12% šizofrenijos atvejų. Šie pacientai dažniausiai nusižudo ligos pradžioje, būdami jauno amžiaus, jų premorbidinė charakteristika gera, [[intelektas]] aukštas, jie turi didelių mokslo, darbo laimėjimų, gerą karjeros perspektyvą. Nusižudo dėl skausmingo konflikto tarp įsivaizduojamos normalios ateities ir ateities turint nuolatinę negalią, dažnai prisidėjus depresijai, piktnaudžiavimui alkoholiu, klinikinio pagerėjimo metu pirmą mėnesį, rečiau esant persekiojimo kliedesiams, imperatyvioms haliucinacijoms. Labai didelė savižudybės rizika sietina su tais ligoniais, kurie informuoja apie savo ketinimus, nuolat išgyvena egzistencinę neviltį. [[asmenybės sutrikimas|Asmenybės sutrikimai]] yra toks pat svarbus rizikos veiksnys kaip depresija ir šizofrenija. Atliktų psichologinių autopsijų duomenimis, 31–57% nusižudžiusiųjų buvo asmenybės sutrikimų. Dažniausiai nurodomas [[ribinio tipo asmenybės sutrikimas]], tarp kurio diagnostikos kriterijų yra autoagresyvus elgesys ir [[antisocialus asmenybės sutrikimas|antisocialaus tipo sutrikimai]]. Impulsyvumas, agresyvumas ir nusikalstamumas labai susiję su savižudišku elgesiu. Neretai nurodomas ir uždarumas, socialinis [[atsiskyrėlis|atsiribojimas]], skatinantis savižudišką elgesį bei kitos savybės. Kitų psichikos sutrikimų (valgymo, nerimo, organinių) metu savižudybės rizika taip pat pastebimai didėja. Ji ypač didelė sutapus keliems sutrikimams, pavyzdžiui, nervinei [[anoreksija]]i ir depresijai, nerimui ir priklausomybei nuo alkoholio. Kai kurių tyrimų duomenimis, komorbidinės būklės nustatomos net 95% nusižudžiusiųjų.
# Somatinės ligos. Sergant lėtine liga iškyla daug fizinių, psichologinių ir socialinių problemų. Somatinės ligos dažnai sukelia skausmą, negalią, bedarbystes, riboja socialinį gyvenimą. Mėginimų nusižudyti studijos rodo, kad sergant somatinėmis ligomis žudomasi 27% iki 50% atvejais. Iš pacientų su somatiniais skundais 50% sudarė reumatoidinės, 22% – neurologinės, 19% – virškinimo, 15% – širdies ligos. Skausmu skundėsi 13–21% pacientų: tarp jų galvos – 50%, sąnarių – 31%, raumenų – 38%, nugaros – 31%, skrandžio – 14%. 

=== Veiksniai ===
[[Vaizdas:Street Girl's End.jpg|thumb|160px|Benamė mergaitė, besiruošianti nusiskandinti. Iliustracija iš Geo C. Needham knygos „Street Arabs and Gutter Snipes“]]
E. Šneidman išskyrė 12 psichologinių savižudybės veiksnių, bet iki šiol nėra tokios teorijos, kuri galėtų paaiškinti kas vyksta savižudžio galvoje ir kaip jam galima būtų padėti. Kai kurie tų veiksnių:

*Savižudybės tikslas – [[sąmonė]]s nutraukimas, pasislėpimas nuo įtampos.
*Bendras postūmis – nepakeliamas [[psichologinis skausmas]].
*Nepatenkinami poreikiai, keliantys skausmą ([[meilė]], rūpinimosi poreikis).
*Bendra emocinė būsena – bejėgiškumas, [[neviltis|nevilties]] jausmas.
*Vidinė pozicija – [[ambivalencija]] – tokia būsena, kai vienu metu jaučiami priešingi jausmai.
*Suvokimo savybė – susiaurėjimas, mažas pasirinkimas.
*Bendras veiksmas – pasitraukimas iš gyvenimo.
*Bendras komunikacinis aspektas – pasireiškia savižudybės ženklais (apie 80% ketinančių nusižudyti išsako aiškius žodinius ženklus).

=== Ženklai ===
*Žmogus apimtas beviltiškumo būsenos, depresiškas.
*Staiga keičiasi žmogaus elgesys.
*Pradeda imtis avantiūrų (nepaiso pavojų gyvybei).
*Keičiasi žmogaus interesai.
*Pradeda ruošti [[testamentas|testamentą]].
*Daug kalba, rašo, piešia mirties tema.
*Kalba apie savižudybę.
*Jau yra bandęs nusižudyti.
*Dažnai mini konkrečią vietą ar laiką.

== Savižudybių būdai ==
[[Vaizdas:View north under Suicide Bridge.JPG|thumb|210px|Viadukas virš A1 kelio - dažna savižudybių vieta Londone]]

Savižudybės būdas skiriasi skirtingose šalyse. Šitai priklauso nuo tradicijų, kultūros, galimybių prieinamumo (pvz., dėl liberalios politikos ginklų atžvilgiu JAV ten [[šaunamieji ginklai|šaunamuosius ginklus]] gauti nesunku). Pvz., JAV populiariausia nusišauti, [[Skandinavija|Skandinavijoje]] – nusinuodyti. Vyraujantis savižudybių būdas Lietuvoje – [[Pasikorimas|pasikarti]]. 1998-2002 m. pasikorusių dalis tarp savižudžių Lietuvoje sudarė 90,1%.

Būdas taip pat priklauso nuo savižudžio ketinimų: rimtai apsisprendę nutraukti gyvenimą dažniausiai renkasi staigius ir mirtinus būdus (nusišovimas, šuolis nuo tilto, po traukiniu ir pan.), tuo tarpu norintys labiau atkreipti dėmesį nei iš tiesų pabaigti gyvenimą renkasi atsargesnius būdus (venų pjaustymas, vaistų perdozavimas).

Dažniausi nusižudymo būdai: pasikorimas, nusišovimas, pasipjovimas ([[vena|venų]] perpjovimas, sepuku), [[skendimas|nusiskandinimas]], šuolis nuo tilto, pastato, kalno, palindimas po [[traukinys|traukiniu]], automobiliu, [[nuodai|nusinuodijimas]] (vaistų, narkotikų perdozavimas, nusinuodijimas dujomis). Retesni būdai: užsidusinimas, [[badavimas]], susideginimas, susisprogdinimas, elektros šokas.

== Lietuvoje ==
[[Lietuva|Lietuvoje]] veikia kelios organizacijos, vykdančios savižudybių [[prevencija|prevenciją]] („[[Jaunimo linija]]“, Valstybinis psichikos sveikatos centras ir kt.), tačiau savižudybių skaičius išlieka itin didelis: nuo [[1993]] [[Lietuva]] pirmauja pasaulyje pagal vyrų savižudybių skaičių, o [[Europa|Europoje]] yra pirmoji ir pagal moterų savižudybes. Šalyje iš 100 tūkst. gyventojų nusižudo 30,4 (2007 m.). Lietuvoje taip pat labai aukšti ir kiti į savižalą nukreipti rodikliai: besaikis alkoholio vartojimas, neatsargus vairavimas. Nuo išorinių priežasčių šalyje žūva 156,4 žm./100 000 gyv., kai tuo tarpu ES vidurkis yra 42,4. Tarp išorinių mirties priežasčių pačiu pirmuoju numeriu Lietuvoje yra savižudybė. Tiek savižudybių, tik kitų į savižalą nukreipto elgesio rodiklių tendencijos vyrauja ir kitose regiono šalyse: Rusijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje, Latvijoje, Kazachstane. 

Kaip savižudybės priežastys Lietuvoje išskiriamas žmonių tarpusavio susvetimėjimas, nepasitikėjimas aplinkiniais, beviltiškumo, beprasmiškumo jausmas, pesimistinis požiūris į aplinką. 2008 m. apklausos duomenimis 8,9% apklaustųjų yra planavę nusižudyti<ref>http://www.delfi.lt/news/daily/lithuania/article.php?id=20045680</ref>.

== Šaltiniai ==

*[http://www.savizudybes.lt/vidinis.asp?DL=L&TopicID=39]
*[http://media.search.lt/GetFile.php?OID=79704&FID=231053]
*[http://media.search.lt/GetFile.php?OID=75863&FID=219694]
{{reflist}}

== Nuorodos ==
*[http://www.ukmin.lt/lt/strategija/doc08/TMT_alk_itaka-2.doc Savižudybių tendencijų Lietuvoje analizė]
{{Commons|Category:Suicide|no=T}}-->
<references/>

[[Kateguorėjė:Psėchuoluogėjė]]
[[Kateguorėjė:Gīvībė]]