# Luotīnu kalba
Luotīnu kalba (savėvardis lingua Latina) īr ėndāeuruopėitiu ruodu šėimuos italėku gropės kalba. Nuors ana īr senē pasmėrus kāp prieteliu kalba no platē nauduojama ė nūnā. Luotīnėškā īr ožrašomas gīvūnu, augalū, bacėlu klasėfėkacėjės, vaistū pavadėnėmā, ruosa nauduojama katalėku bažnīčiuo.
Senuobė luotīnu kalba bova oficēli Romas ėmperėjē, vėdoromžēs platē nauduota muokslė, vieruo.

Luotīnu kalba
'''Luotīnu kalba''' (savėvardis ''lingua Latina'') īr [[Ėndāauropietiū kalbas|ėndāeuruopėitiu ruodu]] šėimuos italėku gropės kalba. Nuors ana īr senē pasmėrus kāp prieteliu kalba no platē nauduojama ė nūnā. Luotīnėškā īr ožrašomas gīvūnu, augalū, bacėlu klasėfėkacėjės, vaistū pavadėnėmā, ruosa nauduojama katalėku bažnīčiuo.

Senuobė luotīnu kalba bova oficēli [[Romas ėmperėjė|Romas ėmperėjē]], [[vėdoromžē]]s platē nauduota muokslė, vieruo.

[[Kateguorėjė:Indėeuruopėitiu kalbas]]