Не хочуть бити усі горщики з Путіним...
«Покарання Росії не є безальтернативним. Є інший шлях, шлях дипломатії, початок якому поклало нещодавнє перемир’я. Якщо Росія обере цей шлях, ми знімемо наші санкції», — заявив під час свого виступу на сесії Генасамблеї ООН президент США.
Політика умиротворення агресора триває. Америка услід за Європою заради того, аби не запроваджувати більш жорстких санкцій, які бумерангом відіб’ються і на її економічних інтересах, готова переступити через культивовані роками цінності і закрити очі на вже скоєні Росією безчинства. І так санкції, які вже діють, через “не хочу” вводили. А посилювати тиск — це черговий раз дражнити Путіна. Бог його знає, чим це відгукнеться для самої Європи. Ось офіційна Москва вже побачила і зробила заяву про утиски росіян в Латвії... Сигнал, одначе...
Зі слів Обами можна зробити висновок, що анексію Криму і окупацію частини території материкової України, які вже є доконаним фактом, Росії вибачають? Мовляв, ну якщо ви вже ці території окупували, то що з вами поробиш. Пальцем помахали, покартали, посварили та й по всьому. Хто минуле згадає... Головне, щоб зупинились на досягнутому, щоб далі не каламутили, не змушували Європу та Америку через Україну бити усі горщики з путінським режимом.
На жаль, така м’якотіла, надто обережна політика наших західних партнерів, серед яких є гаранти безпеки та територіальної цілісності України, аж ніяк не зупинить Путіна, а лише заохотить агресора до нових подвигів. Будь-яка поступка додає апетиту. Якщо все так легко сходить з рук, якщо санкції не болючі, то чого не розвивати успіху. Заява Обами дає чіткий сигнал, що пріоритетом для США є мир за будь-яку ціну. Що вони хочуть чимшвидше забути про прикру історію з Україною. Що у них, крім України, є чимало проблем. Це сигнал не лише Путіну, а й Порошенкові: мовляв, не тратьте, куме, сили, спускайтеся на дно.
Путін побачив, що політика з позиції сили, диктату та зброї у нинішньому пацифістському світі є дієвою. Наразі їй ніхто нічого ефективного протиставити не може. Простіше натиснути на слабшого, змусити Україну погодитись на принизливі компроміси, ніж дати собі раду з таким монстром, як путінська Росія. Це додасть йому куражу, бо почувається нині переможцем, якому все дозволено. Саме цього і добивався: аби на нього зважали. Як той вовк з мультфільму про Капітошку: «Чтобы все дрожали, чтобы уважали...».
А тим часом, незважаючи на так зване перемир’я, Україна щодня втрачає своїх бійців. За гіркою іронією долі саме в той час, коли президент Порошенко на прес-конференції казав, що сьогодні перший день, коли ми не втратили жодного бійця, з систем «Град» обстрілювали маріупольські блокпости. Двоє загинуло, кілька поранених. Всім хочеться вірити в хороші новини, але від того, що ми продовжуємо видавати бажане за дійсне, нічого на краще не зміниться. Ілюзія миру — це ще не мир. Миру досягнемо лише тоді, коли агресор покине нашу землю. А забереться він тоді, коли його будуть не задобрювати, а гнати поганою мітлою...