Як правильно вишивати рушники
Для слов’янських народів вишитий рушник – це, в першу чергу оберіг. І неважливо чому буде присвячена вишивка: народження малюка, весіллі, прикраси ікон – завжди потрібно пам’ятати, що на рушнику немає випадкових символів і непотрібних орнаментів.
Кожен значок, будь-яка риска зберігають в собі зашифроване послання, яке наші предки передавали від покоління в покоління.
Останнім часом вишивка рушників набула нового змісту. Може це данина моді, але я хочу вірити, що це неусвідомлена тяга до коріння, до таїнств наших прекрасних і мудрих предків, повернення до себе.
Будь орнамент на рушнику несе в собі сакральну, ритуальну функцію. Рушник – невід’ємна частина наших давніх традицій і вірувань, пов’язаних з тією роллю, яку зараз виконують ікони. Дуже часто в вишивці використовуються стародавні рунічні символи.
Поговоримо про деякі правила, яких дотримувалися наші предки ще з давніх часів.
Рушники вишивалися, як правило, шовковими або вовняними нитками. Ці натуральні нитки мають запас «енергетичної пам’яті». Гірше підходить бавовняне муліне «пух», але їх доступність поступово витіснила вовняні і шовкові нитки. Зовсім не підходить для вишивки рушника акрил.
До вишивальним голок теж ставилися відповідально. Купувати голки необхідно в понеділок – день Місяця (жіночий день). Необхідно зберігати голки, втратити їх вважалося недобрим знаком. Варто мати для роботи стільки голок, скільки кольорів використовується в візерунку. Якими голками починалася вишивка, такими слід і закінчувати. Полотно для вишивання має бути цілісним, ні в якому разі не підійде зшите зі шматків, зі вставками мережива і т. д .. Довжина полотна повинна бути кратною людському росту. Полотно ткали з цільної нитки, край не можна підшивати.
Приступати до вишивки краще в четвер – день Перуна (чоловічий день) з ранку. У перервах між роботою рушник акуратно складають і прибирають від сторонніх очей. Не можна залишати роботу там, де сплять або сидять.
Якщо закінчилася нитка і потрібно відкласти вишивку, не можна голку без нитки встромляти в полотно, обов’язково нитку слід замінити і тільки після цього голку з ниткою можна залишити в полотні.
Вишивати рушник слід знизу вгору, починаючи з правої (чоловічий) сторони.
У весільних рушниках різні боки (чоловічу і жіночу) вишивають по-різному. На чоловічий стороні вишиваються чоловічі символи: дуб, виноград; на жіночій – жіночі – троянди, лілії, гвоздики.
Вишиваючи рушник, дотримуються наступних правил:
– Не випорюють «помилки». Адже не можна прожити вже пройшовший день, життя триває далі.
– Обидві сторони вишивають однаково чисто: видима сторона – для людей (наші діяння); виворіт – для Бога (думки і бажання). Видима і прихована сторони повинні знаходитися в гармонії, адже в цьому і є сенс життя.
Зі сказаного вище можна зробити висновок, що підходити до вишивки рушника необхідно зважено, добре все обміркувавши, з добрими думками, так як від Вас залежить енергетика цього сакрального оберега.
Бажаю всім натхнення і творчої реалізації. Починайте просто сьогодні.
Коментарі закриті