Найрідкісніші породи собак
Вперше повністю безволосий щеня народився в 1972 році в "сім`ї" щурячих тер`єрів. Цуценята голого тер`єра всі без винятку народжуються в м`якій короткій шерсті. Але вже до 7-12 тижнях частина цуценят втрачає шерсть, і на все життя залишається без шерсті.
Звичайно ж, така тварина потребує особливого догляду. Необхідно купати собаку мінімум 1 раз в тиждень, адже гола шкіра через відсутність шерсті швидко брудниться і тому повинна бути чистою. Собаку слід оберігати від прямих сонячних променів за допомогою спеціальних сонцезахисних кремів або одягу. У сильні морози обов`язково потрібно одягати тварина в теплий комбінезон і, можливо, використовувати теплу взуття для собак. Ні в якому разі не можна дозволяти тварині замерзати і застуджуються лапки.
Собак, які займають друге місце, трошки більше - 72 особи. Це собаки з Азорських островів - круглоухіе кау. Вушка цих тварин схожі на вуха іграшкових плюшевих ведмедиків. За ними слід чинук - порода службових собак. Порода виведена на початку XX ст. в США Артуром Уолденом. Ці собаки дуже віддані і працелюбні, завжди сумлінно виконувати поставлене перед ними завдання. Використовуються для їзди в упряжці і для захисту - дозволяє господареві відчувати себе в цілковитій безпеці.
В рядах найрідкісніших собак і тибетські мастіфф. Тварини мають досить значними розмірами: зростанням - з осла, вага - близько 115 кг, холод і вітер високогірних районів - їх рідна стихія. Вони відрізняються завидною здоров`ям і довголіттям - живуть приблизно 20-30 років. Мастіфф не надто доброзичливий до чужинців, але в присутності господаря не проявляє агресії. Почуття страху для цієї собаки нехарактерно - захищаючи господаря і його власність, мастиф може кинутися і на ведмедя, і на тигра.
Не так часто зустрінеш бельгійського тервюрена і бельгійську вівчарку (Грюнендаль). Ці волохаті, симпатичні пси відмінно несуть службу в бельгійській поліції, і це не заважає їм бути жахливими ненажерам. Тому необхідно ретельно стежити за їх харчуванням, щоб вони не об`їдалися.
тайський ріджбек використовувався завжди для полювання і захисту господаря. Собаки цієї породи є невибагливими до умов утримання і невибагливі до харчування. Вони менше схильні до різних захворювань, і їм не властиві спадкові патології, а ще вони легко переносять фізичні і психічні навантаження.
Австралійська вівчарка, як не дивно, виведена не в Австралії, Новій Зеландії, а в Америці. Завезені сюди пиренейские вівчарки схрещувалися з різними типами вівчарок коллі, в результаті була створена порода, що отримала назву австралійської вівчарки. Незважаючи на свої порівняно невеликі розміри, австралійська вівчарка здатна керувати величезною отарою овець або стадом биків, покусуючи неслухняних тварин за задні ноги. Собаки дуже ласкаві, доброзичливі, працьовиті і відповідальні.
Норвезька елкхаунд - Також досить рідкісна порода собак. Елкхаунд використовували в полюванні на лося, що підтверджує його назва - в перекладі з норвезького elghund означає "лосина собака". Цінуються також як і мисливці на ведмедів і як упряжні собаки. Норвезька елкхаунд - життєрадісна, доброзичлива собака, підходить для життя в сім`ї. Охороняє будинок господаря і чудово ладнає з дітьми. Енергійний елкхаунд володіє незалежним характером і почуттям власної гідності. Для нього підійде ласкаве, але тверде звернення.