

З точки зору А. Маслоу, людина зосереджена на тому, щоб стати тим, чим дозволяє стати його потенціал. Основна лінія його роздумів в цьому випадку полягає в тому, що людина піднімається над тими мотивами, які є для нього спільними з тваринним світом. Така концепція особистості не може існувати без міцної основи у вигляді повного гетеростаз.
Ця думка особливо актуальна для сьогоднішньої акмеології, коли сплеск насильства, грубого сексу, байдужість до чужого життя списують на нібито невигубну силу тварини початку в людині.
Для акмеології, не заперечує макро-і мікрообстоятельств, в які потрапляє формується особистість, важливо не випустити з уваги цю точку зору про те. що чим дорослішою є людина і чим вище він піднявся в ієрархії духовно-моральних потреб, тим він вільніше і, отже більш-самостійний у створенні своєї долі.
Разом з тим А. Маслоу розглядав прагнення актуалізувати потенціал як інтелектуальну складову того, чим є людина, а не як те, що він купує. Це прагнення, побач А. Маслоу, виявляється вершиною піраміди ієрархії потреб.
Все це представляє безперечний інтерес і для акмеології, яка більш цілеспрямовано і системно, ніж у попередні роки, повинна розкривати закономірності та механізми формування вищих потреб людини не тільки як найважливішої умови його розвитку як соціально активної особистості, а й наполегливого просування до вершин майстерності в тій галузі праці, яка є для нього професійною.
Відзначаючи особливості, що сприяють або, навпаки, ускладнюють успішне протікання процесу самоактуалізації людини, А. Маслоу виділяє цілий комплекс психічних властивостей, притаманних самоактуализирующимся людям, які допомагають їм підніматися на самий верхній рівень в цьому процесі. Властивості ці такі:
1. Більш ефективне сприйняття реальності.
2. Прийняття себе, інших і природи.
3. Безпосередність, простота, природність.
4. Центрування на проблемі.
5. Незалежність, потреба в самоті.
6. Автономність і відносна незалежність від культури й оточення.
7. Свіжість сприйняття.
8. Вершинні або містичні переживання.
9. Суспільний інтерес.
10. Глибокі міжособистісні відносини.
11. Самоактуализирующиеся особистості, за твердженням А. Маслоу, найдемократичніші люди.
13. Філософське почуття гумору.
14. Креативність ..
15. Опір окультурення.
Відзначаючи ці якості, - відрізняють самоактуализирующихся особистостей від звичайних людей, А. Маслоу чесно писав, що в повсякденному житті у них можуть бути і емоційні зриви, можуть епізодично проявлятися наївність, відчуття провини, тривоги, сумніви в собі і т.
п.
Але проте самоактуализирующиеся люди, незважаючи на всі подібні недосконалості, є зразком психічного здоров'я, і ??вони - А. Маслоу НЕ втомлюється нагадувати про це - показують нам наочно, що потенціал психологічного зростання людства набагато вище, ніж той, якого досягає більшість людей.
У міру того як людина піднімається в ієрархії потреб, він стає все більш вільним у виборі напрямку особистісного зростання.
У викладених вище положеннях, які сформулював А. Маслоу, легко проглядається працююче на розвиток акмеології зміст. Сенс його в тому, що акмеологія, збагативши інструментарій, який використовував А. Маслоу при вивченні дійсно самоактуализирующихся людей, повинна ширше розгорнути комплексні дослідження великих і видатних людей, гідно і неординарно проявили себе на різних теренах, щоб конкретизувати знання факторів, необхідне для того, щоб по-справжньому конструктивно допомагати якомога більшій кількості людей досягати справжнього акме у своєму розвитку.

- Проблеми теорії і практики самоактуалізації
Проблемно орієнтоване виклад теорії самоактуалізації не буде повним без того, щоб не спробувати вказати на ті фактори, які заторомозілі розвиток і практичне застосування теорії самоактуалізації, ускладнюють її розуміння, залишаються невирішеними. Перша група проблем може бути позначена як «організаційна», і полягає в тому, що засновники гуманістичної психології намагалися
- Співвідношення ідеалу "вершини" розвитку особистості, її реального стану і способу вдосконалення як акмеологічна модель особистості
Предметом акмеології є вдосконалення особистості в житті, діяльності (професії, спілкуванні), що приводить до максимальної самореалізації особистості та оптимальному способу здійснення - стратегічності життя, високому професіоналізму, компетентному здійсненню діяльності в якості суб'єкта. Удосконалення сутності особистості досягається оптимальної інтеграцією її психологічної,
- Акмеологическое якість і критерії визначення суб'єкта
Перша характеристика суб'єкта в акмеології має методологічний характер, оскільки пов'язує принцип суб'єкта з принципом розвитку ( оптимізація, вдосконалення). Дві наступні характеристики є теоретичними визначеннями суб'єкта. 1. Основна парадигмальна характеристика особистості як суб'єкта полягає в тому, що всі свої особливості, можливості, психічні та
- Підходи до вивчення життєвого шляху людини
Перший (і найбільш ранній) (идиографический підхід до життя як долю, незалежної від людини, підкреслював неповторність особистості). Другий - (біографічний), близький до першого за своїм феноменологическому описовому характером також виявляв неповторний ансамбль життєвих обставин. Третій (онтогенетический) - склався у віковій психології як вікова періодизація життя
- Шпаргалка. Акмеологія, 2009
Актуальність і завдання акмеології. Загальні методологічні підходи. Роль і місце акмеології серед інших гуманітарних наук. Становлення акмеології як наукового напрямку. Роль Ананьєва в акмеології. Роль Бодалева в акмеології. Дорослість і зрілість: зміст понять. Людина як індивід, особистість і професіонал. Принцип детермінізму розвитку. Досвід вивчення життєвих перспектив особистості
- Про КОРЕКЦІЇ РОЗВИТКУ, сприяє досягненню АКМЕ
Як відомо, розвиток людини в онтогенезі розгортається за трьома тісно зв'язаним один з одним напрямками. Він розвивається як складне природне істота (індивід, за термінологією Б.Г.Ананьева), як ансамбль відносин-особистість (по В.Н.Мясищева) і як суб'єкт діяльності, перш за все, як професіонал. І в повсякденному житті затримка або ривок вперед по лінії життя однієї з названих
- ПРОФЕСІОНАЛІЗМ ПСИХОЛОГА ЯК ВЧЕНОГО: ХАРАКТЕРИСТИКИ І ТИПОЛОГІЯ
Однією з проблем, від успішного вирішення яких залежать глибина проникнення людства в ще не пізнані ним закономірності розвитку природи, суспільства і людини, фундаментальність що робляться при цьому узагальнень, а також ефективність здійснюваних на їх основі прикладних за своїм характером розробок, є проблема професіоналізму людей, які присвячують своє життя науці. Проблема ця
- Акмеологический підхід у вивченні розвитку зрілої особистості
Опис акмеології як самостійної науки в системі людинознавства буде неповним, якщо не провести порівняльний аналіз акмеологічної позиції і підходів до вирішення важливої міждисциплінарної проблеми розвитку особистості стосовно підходам, прийнятим в психології. Такий аналіз дозволить чіткіше окреслити предметну і об'єктну області акмеології і коло вирішуваних проблем. Своєрідність і
- А
АВТОРИТЕТ (від лат. Autoritas - влада, вплив) - 1) висока оцінка і визнання особистості (групи людей, організації) оточуючими, її ролі як неформального лідера і права на вплив через усталену систему соціально-психічних відносин; 2) високий статус особистості, що визнається групою, колективом; 3) вплив особистості на оточуючих людей без її безпосередніх дій, що надають
- О
ОСВІТА - процес і результат прилучення учнів до досвіду попередніх поколінь, що відбувається за допомогою засвоєння наукових знань - понять, пізнавальних умінь, ціннісних орієнтацій. Провідну роль у здійсненні О. мають навчання і виховання. О. припускає систему установ (школа, вуз і т. д.), що реалізують завдання загальної та професійної О. і забезпечують спадкоємність його