Стаття 175. Забезпечення схоронності житлового фонду
Державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов´язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою.
Коментована стаття є вихідною при вирішенні питань забезпечення схоронності житлового фонду. Нею встановлюється всезагальний обов´язок державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою.
Перш ніж розглядати систему органів, які здійснюють контроль та нагляд за забезпечення схоронності, варто вказати, що таке схоронність як предмет діяльності. Схоронність житлового фонду - це напрям діяльності відповідних суб´єктів, який полягає у застосуванні комплексу заходів, спрямованих на підтримання у належному стані об´єктів житлового фонду, які ввірені у їх відання. Така діяльність спрямовується не тільки на підтримання та збереження усіх технічних і конструктивних систем відповідного об´єкта, але й повинна включати такий напрям як поліпшення і вдосконалення їх функціонування. Сюди ж слід віднести і такий напрям, як вдосконалення благоустрою. Під благоустроєм потрібно розуміти комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на прилеглій до житлового об´єкта території з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Відповідно до чинного житлового законодавства державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду здійснюється уповноваженими державними органами та органами місцевого самоврядування. До державних органів, які безпосередньо здійснюють контроль за використанням та схоронністю житлового фонду, перш за все належить Міністерство з питань житлово-комунального господарства, яке відповідно до п. 4 Положення про Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою КМ України від 12 травня 2007 року N 717, забезпечує державний контроль (нагляд) за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунального господарства, а також здійснює нормативно-методичне забезпечення діяльності в галузі благоустрою.
Крім цього, ще одним центральним органом виконавчої влади, який сприяє схоронності житлового фонду, є Міністерство регіонального розвитку та будівництва України, яке здійснює державну політику формування та реалізації державної регіональної політики, політики у сфері будівництва та архітектури, розв´язання проблем, пов´язаних з реформуванням житлово-комунального господарства.
На місцевому рівні безпосередніми суб´єктами здійснення державної політики схоронності житлового фонду є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідного рівня. Так, ст. 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачає обов´язок місцевих державних адміністрацій в межах, визначених Конституцією і законами України здійснювати на відповідних територіях державний контроль за збереженням житлового фонду.
Щодо органів місцевого самоврядування, то до їх компетенції як безпосереднього суб´єкта в галузі житлово-комунального господарства віднесено такі повноваження: управління об´єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. При цьому останній напрям роботи - це делеговані повноваження, а тому на його здійснення поширюються положення Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМ України від 9 березня 1999 року N 339.