Тільки той, хто сам веде блог, може зрозуміти, скільки сил та енергії вкладено в кожен матеріал, з якою ретельністю підбираються теми, герої для інтерв’ю, як шукаються чи робляться красиві ілюстрації та фото, скільки душі вкладено в слова, які виливаються на абсолютно чистий аркуш, а іноді з немалими труднощами складаються докупи. Тому ми дуже радіємо кожному вашому схвальному коментарю та відгуку і так іноді болісно сприймаємо критику, намагаючись все таки, по можливості, прислухатись до неї.
Думаю, кожному варто мати тих, хто буде його надихати, підштовхувати йти вперед, творити ще й ще, і ось я ділюсь такою дозою натхнення з вами.
1. Мандри без грошей
Тематика: подорожі
Від автора:
Блог для людей, які люблять шалені подорожі з цілою купою пригод та цікавих історій. Блог розкриває очі на легкість оформлення віз, проживання за кордоном, проїздів між містами за мізерні кошти, сотні лайфхаків та купа розповідей про те, як подорожувати без грошей. ОБЕРЕЖНО! Даний блог може мотивувати Вас назавжди змінити Ваше сіре, буденне життя.
Це справді детальна інструкція подорожі від А до Я, якщо раніше це були тільки поїздки Україною на футбольні матчі, то віднедавна його маршрут суттєво розширився і останні дописи – це вже розповіді про автостоп країнами Скандинавії, Прибалтики та країнами центральної Європи. А ще всі запитання та деталі ви можете уточнювати в його “аску”:  де він доступно все пояснить та розповість.
2. неабищо
Тематика: подорожі
Від автора:
В мене досить часто виникає думка: “Для чого взагалі цей блог?”. Але потім згадую людей, які пишуть про те, що він їх надихнув встати зі зручного диванчика і зробити щось цікаве. Тоді усвідомлюю, що пишу його не лише для себе. Фідбеки дуже важливі! Мені подобається думка по те, що досвідом, емоціями і враженнями потрібно ділитись. А якщо мій досвід допоможе іншим – то буду вдвічі щасливішою. Я пишу, бо не можу не писати. Бо звикла вести щоденники і блоги з дитинства, бо подобається копатись в спогадах, розставляти все гарненько по поличках і складати якісь фразочки і речення з цих спогадів. Подобається самій перечитувати його – я дуже надихаюсь. Зараз маю дуже багато ідей для блогу, і дуже мало часу на їх втілення. Але тим не менш скоро буде багато оновлень. А оскільки зима обіцяє бути гарячою, то натхненням і теплом буду запасати надовго всіх, хто його читає.
Ця дівчина таки вміє надихати. Статті більш давні присвячені мотивації, навчанню, волонтерству, вдало підміченим фактам про туристів, а недавні містять корисні лайфхаки, цікаві факти про країни, які відвідала Тереза, красиві фотки. А її детальна подорож Америкою, яку вона, здається, проїхала ледь не всю, не може не змусити нас захопитись цією країною.
3. Туристичні походи: Карпати, Кавказ, Європа
Тематика: туристичні походи, подорожі.
Від автора:
Коли десять років тому я придбав свій перший цифровий фотоапарат, одразу виникло питання: що й де фотографувати? До нестями закоханий у свій рідний край, свій пейзажний дивосвіт, я подався шукати в карпатські гори. Дивовижна магія вершин проявляється через їх гірську природу. Думаю, кожен, хто випробував її на собі, підтвердить, що в горах і трава зеленіша, і сонце яскравіше, і фарби більш насичені. Ця магія життя така ж потужна, як і самі вершини.
Я дізналася про цей блог не так давно, коли ми, керуючись порадами, описаними в ньому, вирушили в похід по хребту Пішконя. Сам блог містить не тільки статті про туристичні походи Карпатами, а й подорожі до Країн Європи з детальними фотозвітами з чудовими гірськими краєвидами, архітектурними пам’ятками, лайфхаками та мотивацією, цікавими рецептами місцевий страв.
4. Їжоботанік
Тематика: їжа, огляди закладів
Від автора:
Ми – команда, яка натхненно і вдумливо шукає смачну і красиву їжу. Ми розповідаємо про неї, фотографуємо, готуємо та любимо її. Ми мріємо про те, що колись неякісна їжа залишиться лише поганим спогадом, а всі люди знатимуть, чому треба їсти лише сезонні та локальні продукти, чому не варто пити розчинну каву і їсти напівфабрикати. Як сказав Гордон Рамзі: “Людина повинна знати про їжу не менше, ніж про математику чи рідну мову.” Сподіваємось, сприяти фуд-освіті українців
Якщо коротко, то вони розповідають, що, де і скільки варто їсти, а якщо серйозно, то зі знанням справи та володінням майстерністю влучно і цікаво описувати та показувати на красивих фотографіях атмосферу, меню, окремі страви закладів, значно полегшують нелегкий вибір достойного закладу харчування та відпочинку у Львові серед такої різноманітності вибору, якого, мабуть, а жодному іншому місті України не зустріти. За що їм велике спасибі)
5. Mira Fild
Тематика: кулінарія
Від автора:
Почала готувати після того, як сестра одружилася і поїхала, а саме вона завжди робила нам різні смаколики. Ідея створення блогу, почалася із простого коментаря в Інстаграмі, де в компліментах про мою випічку, мені написати: “Заведи свій блог, я буду слідкувати”. На той час я це не сприймала серйозно і просто продовжувала готувати та робити фото. Вирішальним поштовхом був перегляд фільму “Джулі і Джулія: Готуємо щастя за рецептом”. Зараз є багато ідей для розвитку блогу, а головне вдосконалюватися і знаходити та працювати над різними рецептами.
Коротка історія десерту, його особливості, а потім доступний та детальний рецепт з фото. Проте тут є не тільки десерти, вони щоправда таки в більшості, серед іншого: італійські пасти та полента чи українські галушки. Тут кожен знайде смачний рецепт та натхнення для приготування смачних страв для себе та рідних, – не бійтесь експериментів на кухні.
6. JK (Julia Kushnir)
Тематика: література, кулінарія, кохання та багато іншого
Від автора:
Про власні досвіди, успіхи, перемоги, падіння, розчарування і віру. Про кулінарні навички, прочитані книги і переглянуті кінострічки. Про мене. Про натхненницю. Відверто, щиро, емоційно.
Це був один з перших блогів, які надихнули мене на власну творчість. “Естетика” – саме це слово приходить в голову, коли бачиш гармонійно поєднані фото та досконало підібрані слова, які описують ту чи іншу тему. Тут панує гармонія у всьому, не дарма ж зелений колір один з головних у темі сайту, – такий заспокійливий та затишний, як і тексти Юлі.
7. Надія Є
Тематика: люди, події, звук
Від автора:
Все почалось з тривалого “пресу” друзів та знайомих і появи бажання мати свою територію, де б могла писати лише те, що хочу, а не те, що вимагають. Відчула, що виросла з Тві, що 140 символів вже не здатні вмістити весь сумбур думок і почуттів, з яким щодня прокидаюся й засинаю. А також, на моєму шляху доволі часто зустрічаються цікаві й відомі особистості України, ну, тут вже гріх змовчати і не написати.
Для кого пишу? – Пишу для тих, хто читає. Орієнтуюсь, звичайно, на більш молоду аудиторію, ровесників, однак, серед моїх читачів, насправді доволі багато людей у яких вже й діти мої однолітки. Це дивує й неймовірно тішить.
Насправді тексти виходять далеко за рамки трьох вказаних вище тем і вміщують багато цікавого: література, особистості, кінострічки, власні роздуми дівчини про життя та важливі його елементи, а дизайн блогу, такий мінімалістично досконалий – все це спонукає й собі задуматись, усміхнутись, засумувати чи збунтуватись, – а саме це я вважаю високою мірою майстерності автора – його вміння викликати у людей непідробні щирі емоції.
8. City Lights/City Lines
Тематика: література
Від автора:
Я банально дуже люблю літературу – книги, читання, літературні фестивалі, поетів, літературну критику, літературну журналістику. Уже близько трьох років я пишу про літературу для найрізноманітніших медіа, організовую та модерую читання. В якийсь момент захотілося записувати усе те, з чого б я не зробила статтю, а ще дуже хотілося писати від першої особи та іноді зловживати епітетами. Я завжди пишу і говорю про те, що справді люблю і вважаю цікавим, записую розмови лиш з тими авторами, кого мені дійсно цікаво розпитувати. І в якийсь момент зловила себе на такій думці: часто у нас говоріння про книжки зводиться до формату “філологи для філологів”. Але ж в Україні 45 мільйонів людей, які є цільовою аудиторією як читачі! Це не лише літературознавці! Чому ми не говоримо про книжки до них, чому не шукаємо нових читачів? Я вірю, що велику роль в тренді читання відіграє промоція, а також чесні слова про книжки, сказані від першої особи.
Мені найбільше подобається формат дописів у блог тим, що ти бачиш особистість і відчуваєш, наскільки чесно вона говорить. Це підкуповує. І надихає писати так само – відверто та весело про те, що дійсно любиш. Принаймні, я стараюся так робити. Тим більш, у нас стільки необговорених книжок!
Хочеться сказати, що цей блог про “культуру читання” (не впевнена, що така існує, але виглядала б саме так), адже читаючи блог, мимоволі хочеться читати більше книг, бо так вже натхненно написано, без очевидного заклику, ненав’язливо, проте з щирим захопленням літературою, поезією, авторами, читанням та й навіть атмосферою, в якій зазавичай поглинається рядок за рядком чергова книга.
9. One story. Одна історія
Тематика: люди, їх життєві історії
Від автора:
Я люблю спілкуватись з людьми і вважаю, що в кожного без винятку є щось цікаве до розповіді. І неважливо – чи ти сантехнік, чи мандрівник, який об’їздив півсвіту. І часом навіть в того сантехніка може бути цікавіша історія, ніж в мандрівника. Ідея блогу — зібрати найцікавіші історії з життя різних людей. Блог починав як курсовий проект в університеті й мені добре пішло — старт був хорошим. Втім, останнім часом менше пишу в силу своєї зайнятості. Є декілька цікавих нерозшифрованих розповідей — наприклад, солдата, який колись воював в Іраку, а зараз захищає Україну на Донбасі. Потрібно за них взятись!
Цей блог близький мені тим, що думка про “унікальність історії кожної людини” дуже давно виникала і крутилась в моїй голові, але мені не вистарчало чи то сили духу, чи то таланту передати їх ось так на чистому аркуші, ще й так вміло, як це робить Остап. Хочеться сподіватись, що він таки дотримає обіцянку, й відновить роботу над блогом, бо ж історій ще так багато.
10. Проза і публіцистика
Тематика: література
Від автора:
Є такий термін “графоманія” – має яскраво-негативне забарвлення. Часто ним ще називають поганих письменників. Частково це про мене і мій блог. Завжди хотів писати про все, що цікавило, темами були і футбол, і політика. Мені завжди було легше написати щось у Фейсбук після пар, ніж сперечатись в аудиторії. Так і виник цей блог, спочатку був про все одразу, регулярно писати не виходило, вирішив писати про книжки, бо це чи не єдине регулярне заняття в моєму житті. Але все рівно періодично писати не виходить. Тож головне очікування щодо блогу – рано чи пізно відкрити секрет регулярності
Саме завдяки цьому блогу пам’ять моєї електронної книжки ніколи не буває вільною, може, почасти тому, що цей блог я відкрила для себе не так давно і не встигаю читати книжки частіше, ніж оновлюються дописи, а може, тому, що захотілось “перекласти” турботу про вибір цікавих книжок на когось з чудовим літературним смаком. В будь-якому випадку, дякую і скоріше розгадуй секрет регулярності)
11. на смак неадекватно
Тематика: “про все те, чим хочеться поділитись з іншими”
Від автора:
Взагалі, створюючи свій блог, я абсолютно не мала якоїсь конкретної, точно обраної ідеї. В мене були якісь бажання писати то про заклади ресторанного бізнесу, то про їжу, то про ще щось, навіть не пов’язане з цим, але все почалось саме завдяки моїм друзям, котрі капали мені на мізки, щоб я все ж щось писала і ділилась цим з іншими, ну або хоча б з ними. Якось так вийшло, що я не можу писати суто на одну тему, наприклад лише про заклади, тому мій блог якось про все те, чим хочеться поділитись з іншими і навіть, як написано в описі: “можливо не варте уваги”.
Мене підкуповує цей блог тим, що кожен допис так би мовити “справжній”, він про те повсякденно-важливе, цікаве, пережите, випробуване на собі, те що оточує кожного, але не всі здатні звернути увагу, розгледіти – затишні заклади, смачна кава, краса жінок, музика та власний життєвий досвід. Але чого ж так мало дописів, Мілко?
12. Roofland
Тематика: фото з дахів Львова
Від автора:
Два роки я хотіла мати власний блог. Але ідеї, які я придумувала, набридали того ж тижня. Якось я потрапила на екскурсію дахами. До того я була ще на чотирьох будівлях в центрі міста. І от одного вечора я подумала: “В мене є фотографії аж з семи дахів. А їх у Львові стільки, що матеріалу вистачить на роки”. Так все і почалося. І знаєте, ідея, яка народжується разом з тобою, є кращою за ідею, яку ти вириваєш з себе силою.
Я дуже хотіла створити щось нове. Я досі не знаю львівських дівчат, які цікавляться руферством. Зараз хлопці часто питають мене, як потрапити на той чи інший дах. Приємно отримувати такі запитання від хлопців. До того ж, дуже мало людей знають, як виглядає їхнє місто з певних історичних будівель. Я хочу показати їм як.
Кожен з нас гуляв вузькими вуличками Львова, а тепер прогуляйтесь дахами, Львів з такої висоти не менш прекрасний: вдень і вночі, в сонячну та похмуру погоду, чи то в сутінки, чи зранку. Різні ракурси та деталі, яких тут так багато, гармонійно поєднані в стародавній та сучасній архітектурі Міста Лева. Я ось була тільки на одному даху, тому з радістю полазила б ще, приймаю запрошення 😉comments powered by HyperComments