Визначимо базові поняття [21] на самому початку роботи для систематизації навчального матеріалу й щоб уникнути двозначного тлумачення.
Розташуємо поняття по ступені складності.
ДЕТАЛЬ – (франц. detail – шматочок) – виріб, виготовлений з однорідного по найменуванню й марці матеріалу без застосування складальних операцій (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.101-68).
ЛАНКА - група деталей, що утворить рухливу або нерухому відносно один одного механічну систему тел.
СКЛАДАЛЬНА ОДИНИЦЯ - виріб, складові частини якого підлягають з'єднанню на підприємстві-виготовлювачі за допомогою складальних операцій (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.101-68).
ВУЗОЛ - закінчена складальна одиниця, що складається з деталей загального функціонального призначення.
МЕХАНІЗМ - система деталей, призначена для передачі й перетворення руху.
АПАРАТ – (лат. apparatus – частина) прилад, технічний пристрій, пристосування, звичайно якась автономно-функціональна частина більше складної системи.
АГРЕГАТ – (лат. aggrego – приєднувати) уніфікований функціональний вузол, що володіє повною взаємозамінністю.
МАШИНА – (гречок. "махина" – величезна, грізна) система деталей, що робить механічний рух для перетворення енергії, матеріалів або інформації з метою полегшення праці. Машина характерна наявністю джерела енергії й вимагає присутності оператора для свого керування. Проникливий німецький економіст К. Маркс помітив, що всяка машина складається з рухового, передатного й виконавчого механізмів.
АВТОМАТ – (гречок. "аутомотос" – саморушний) машина, що працює по заданій програмі без оператора.
РОБОТ – (чешск. robot – працівник) машина, що має систему керування, що дозволяє їй самостійно приймати виконавські рішення в заданому діапазоні.
Процес розробки машин має складну, розгалужену неоднозначну структуру й звичайно називається широким терміном ПРОЕКТУВАННЯ – створення прообразу об'єкта, що представляє загалом його основні параметри. Під КОНСТРУЮВАННЯМ деякі автори розуміють весь процес від ідеї до виготовлення машин, деяких – лише завершальну стадію його підготовки [14, 24, 25, 38]. Але в кожному разі мета й кінцевий результат конструювання – створення робочої документації (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.102-68), по якій можна без участі розроблювача виготовляти, експлуатувати, контролювати й ремонтувати виріб.
Тут також потрібно дати базові поняття:
ТЕХНІЧНЕ ЗАВДАННЯ - документ, що становить спільно замовником і розроблювачем, що містить загальне подання про призначення, технічних характеристиках і принциповому пристрої майбутнього виробу.
ТЕХНІЧНА ПРОПОЗИЦІЯ - додаткові або уточнені вимоги до виробу, які не могли бути зазначені в технічному завданні (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.118-73).
ТВОРЧІСТЬ - специфічна матеріальна або духовна діяльність, що породжує щось нове або нову комбінацію відомого.
ВИНАХІД - нове рішення технічного завдання, що дає позитивний ефект.
ЭСКИЗИРОВАНИЕ – процес створення ескізу (франц. es quisse – з міркувань), попереднього малюнка або начерку, що фіксує задум і містить основні обриси створюваного об'єкта.
КОМПОНУВАННЯ - розташування основних деталей, вузлів, складальних одиниць майбутнього об'єкта.
РОЗРАХУНОК - чисельне визначення зусиль, напруг і деформацій у деталях, установлення умов їхньої нормальної роботи; виконується в міру необхідності на кожному етапі конструювання.
КРЕСЛЕННЯ - точне графічне зображення об'єкта, що містить повну інформацію про його форму, розміри й основні технічні умови виготовлення.
ПОЯСНЮВАЛЬНА ЗАПИСКА - текстовий документ (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.102-68), що містить опис пристрою й принципу дії вироби, а також технічні характеристики, економічне обґрунтування, розрахунки, вказівки по підготовці виробу до експлуатації.
СПЕЦИФІКАЦІЯ - текстовий табличний документ, що визначає состав виробу (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.102-68).
ЕСКІЗНИЙ ПРОЕКТ - перший етап проектування (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.119-73), коли встановлюються принципові конструктивні й схемні рішення, що дають загальні подання про пристрій і роботу виробу.
ТЕХНІЧНИЙ ПРОЕКТ - заключний етап проектування (ДЕРЖСТАНДАРТ 2.120-73), коли виявляються остаточні технічні рішення, що дають повне подання про виріб.
РОБОЧИЙ ПРОЕКТ - повний комплект робочої документації (текстової й графічної ДЕРЖСТАНДАРТ 2.102-68; 2.106-68), у якій утримується повна інформація про конструкцію, виготовлення, експлуатацію й ремонті машини.