Мітки: література
Я таки написав листа до житомирського літературного журналу "Оксія". Думаю домовитися з ними про те, щоб вони надрукували щось із моїх віршів. Зараз оце собі думаю, чи варто було взагалі зв'язуватися з публікацією ;).
Більше нічого серйозного.
Так, це та річ, що зветься автоматом, з якої я сьогодні стріляв. Було 9 патронів. 3 одиночними, 6 чергою. Одиночними влучив всіма в ціль (за що офіцер, який був за мною закріплений, сказав "молодець" і що в мені "щось є"). Чергою хріново стріляти, нема навичок, тому я, хоч і не знаю, чи влучив, чи ні, думаю, що таки влучив мало. Сподобалося, але оті нещасні 9 патронів тільки роздразнили апетит. Хочу ще.
Дивлячись на військовий, розумієш, які вони… гм… ні, не тупі. Просто в'їдливі. Але армія, думаю, мені не загрожує. Читав результати вступних випробувань в КПІ — у мене 42 бали. Це прохідний, щоправда, не знаю, на який факультет.
Власне, за сьогодні більше нічого і не було. Учора ввечері написав вірша, зараз збираюся викласти. Читайте.
Дзвін від АК-74 ще й досі стоїть у вухах.
Тестую зараз отриманий Linux Mint miniKDE. Дуже подобається, все завелося без зусиль, все класно, гарно і не глючить.
Вчора почав правити текст, переданий мені Колибенком. Зветься "Лицарі безумства". Окрім того, що він сам по собі порівняно з іншими вже існуючими здоровий, так ще його і дописувати треба буде. Оце сиджу собі думаю, як його викладати на сайт — чи таки повним текстом, чи, може, файлом. Мабуть, доведеться повним текстом. Не хочу файлами.
Нарешті пішов довгожданний дощ.
Але невеликий і недовго, хоча гриміло добряче.
На обласному конкурсі ЮІР 5‑те місце. Ну їх…
Бідний Коля :)…
Порвав своє продовження "Епілогу", але натомість виклав дещо цікаве. Читайте.
Не жарко.
Чомусь я ще не сплю.
Стукнуло в голову шукати видавництво, куди можна послати свої вірші. Довбу цим Колибенка.
Продовження "Епілогу" ще не порвав. Але хто-зна, от ляжу спати, сам Патрік лише знає, що в голову мені стукне.
Все, добраніч.
Але то все таке. Подяка така собі…
Жарко.
Продовження епілогу написав, лежить у портфелі, але чомусь викладати його не хочеться. Порву і викину.
Як люди умудряються в таку жару хворіти на застуду?
Зло:
- схоже, я таки трохи прихворав — горло;
- інет сьогодні цілий день видєлується;
- на інший сайтах намертво перестало працювати модерування коментарів;
- надворі жарко… ні… там ПЕКЛО!;
- і взагалі… :).
Надибав сайт, де можна скачати музику з телепередачі "Что? Где? Когда?" Дві mp3-хи вже злив.
Баночне "Чернігівське Біле" — рульна штука.
Взагалі, дивуюся з того, що завтра неділя. Певно, у мене давно не було вільної суботи.
Дочитав Ефремова "Час быка". Враженнями ділитися не хочу, хоча вони цілком позитивні. Я б навіть сказав, ця книга справила на мене враження не менше, ніж "Лезвие бритвы", і вже точно НАБАГАТО більше враження, ніж усі книги шкільної програми разом взяті.
Почав читати збірник радянської фантастики 50‑х — 70‑х років. Знову ж таки, мабуть в міністерстві освіти ніфіга не знають і не розуміють. От саме ці книги і треба включати до шкільної програми, а не усілякий хлам. Ет, що казати…
Живу.
P.S. Ллю третю mp3-ху.
P.P.S. Дяка і шана розробникам WordPress'а за те, що втулили автозберігання чернеток. А то б довелося писати заново.