Аналіз вибуху у Запоріжжі
01/13/2011 | Святослав Караванський
У Запоріжжі коло пам’ятника Й. Сталіну сталося дві події, віддалені між собою на два-три дні. Перша подія: пам’ятнику відтято голову. Друга подія: обезголовлений пам’ятник зруйновано вибухом.
Піддаймо ці дві події логічному аналізу.
Виконавцем першої події могли бути дві особи:
1. Особа, яка вважає наявність на території України пам’ятника організатору Голодомору несумісним із статусом незалежної України;
2. Особа, яка хотіла цим актом дати привід для владних структур почати політичні репресії в Україні.
Припустімо, однак, що перше припущення значно вірогідніше, й будемо танцювати від цього припущення.
Чи треба було різуну чи різунам голови пам’ятника після обезголовлення статуї – ще й руйнувати безголову фігуру?
Очевидно, що логіка відкидає таку потребу. Безголовий пам’ятник – це вже не пам’ятник, і хазяї статуї підтвердили це, закривши покаліченого ідола від очей оглядачів. Фактом обезголовлення фігури пам’ятник демонтовано.
Кому, в такому разі, потрібно було руйнувати пам’ятник вибухом?
Після акту фактичного демонтажу пам’ятника на сцену виходить сторона оскарження. Стороні оскарження конче потрібно було зобразити факт вандалізму над кам’яним ідолом, як акт тероризму, що відкриває зелену вулицю для політичниз репресій.
Для того, щоб надати акції антисталініста чи антисталіністів забарвлення тероризму, потрібно було здійснити другу запорізьку подію: зруйувати пам’ятник вибухом.
Таке припущення дуже ймовірне, його підтверджено масовими арештами підозрюваних саме в тероризмі, які мають місце сьогодні.
Другу подію задумано з кривавими жертвами. Вибуховий апарат вибрано дуже потужної дії. Такий апарат навряд чи могли б змайструвати самодіяльні терористи. Апарат, безперечно, фабричного виробництва. Саморобні апарати часто не діють, завдають поранень або й смерти самим терористам, не мають аж такої убивчої сили. Бікфордів шнур самодіяльних терористів часто не горить або гасне. Апарат, задіяний у Запоріжжі, працював бездоганно. Усю операцію виконав підкутий у вибухових операціях фахівець.
Потужний апарат для цього фахівця вибрано з тим, щоб присутій на місці події (у приміщенні) сторож став жертвою вибуху. Тоді обуренню громадськости не буде меж.
Цей сценарій повністю не відбувся. Сторож лишився живий і здоровий, бо вийшов з приміщення. Але факт можливого убивства сторожа став невід’ємною частиною офіційних повідомлень про подію. Треба ж бодай можливістю вбивства нагнітати атмосферу навколо цієї другої події.
Дуже симптоматичним під оглядом несумісного з логікою вибуху у Запоріжжі стало приурочене до масових арештів оголошення постанови касаційного суду у справі позбавлення С. Бандери титулу героя України. Чому саме під цю пору приурочили судді своє рішення?
!!! Копілефт передбачає вільне розповсюдження із збереженням автури та гіперпосилання !!!