НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕХНІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
“ХАРКІВСЬКИЙ ПОЛІТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ”
Шаді С.І. Амер |
УДК 681.324
Розробка математичних моделей надійності
складних систем з урахуванням динаміки
умов їх експлуатації
Спеціальність 05.13.06 – інформаційні технології
Автореферат
дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата технічних наук
Харків - 2008
Дисертацією є рукопис.
Робота виконана в Національному технічному університеті “Харківський політехнічний інститут” Міністерства освіти і науки України.
Науковий керівник – доктор технічних наук, професор
Раскін Лев Григорович, Національний технічний університет “Харківський політехнічний інститут”, професор кафедри економічної кібернетики та маркетингового менеджменту.
Офіційні опоненти: доктор технічних наук, професор
Федорович Олег Євгенович, Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського “Харківський авіаційний інститут”, завідувач кафедри інформаційно-управляючих систем;
доктор технічних наук, професор
Нефьодов Леонід Іванович, Харківський національний автомобільно-дорожній університет, завідувач кафедри автоматизації та комп’ютерно- інтегрованих технологій.
в.
Захист відбудеться “26” червня 2008 року о 14-30 годині на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 64.050.07 у Національному технічному університеті “Харківський політехнічний інститут”, за адресою: 61002, Харків, вул. Фрунзе, 21.
З дисертацією можна ознайомитись у бібліотеці Національного технічного універ-ситету “Харківський політехнічний інститут”, 61002, Харків, вул. Фрунзе, 21.
Автореферат розісланий “20” травня 2008 р.
Вчений секретар
спеціалізованої вченої ради Гамаюн І.П.
ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА РОБОТИ
Актуальність теми. Загальна тенденція розвитку сучасних технічних систем, у тому числі автоматизованих систем управління технологічними процесами, інформаційних та інформаційно-управляючих систем складається в ускладненні апаратур і зростанні відповідальності виконуваних функцій. Важливість розв'язуваних завдань, високі вимоги до ефективності систем обумовлюють відповідні вимоги до якості їхнього технічного стану, його оцінки та прогнозування.
Проблема оцінки та прогнозування технічного стану складних систем не є новою. Відомі роботи Я.А.Рипса, В.А.Луцького, Б.В.Васильєва, у яких розглянуті методики оцінки та прогнозування стану об'єктів на основі обробки статистичної інформації про безліч зразків (по ансамблі реалізацій). Задачі індивідуального прогнозування розглядалися в роботах А.В.Мозгалевського, Г.В.Дружиніна, Д.В.Гаскарова, Ю.Г.Зареніна, В.І.Гиментерна, І.Н.Коваленко, Б.П.Креденцера, А.А.Френкеля, А.І. Заковряшина та ін. У цих роботах звертається увага на важливість коректного рішення цих задач, що пов'язане з наявністю істотної залежності ефективності функціонування об'єктів від індивідуальних особливостей процесу їхньої експлуатації. Труднощі рішення задач індивідуального прогнозування пов'язані насамперед з високою розмірністю задач, які є наслідком наявності великої кількості різноманітних факторів, які помітно впливають на еволюцію технічного стану об'єкта експлуатації. Ця обставина привела до розробки й використання методик "локального" індивідуального прогнозування, що використають статистичні дані про технічний стан об'єктів, які експлуатуються в однакових умовах. Обробка цих даних приводить до одержання тільки "локальних" оцінок параметрів математичних моделей, що описують еволюцію технічного стану, яка відповідає саме цим умовам.
Бажання зробити вихідний статистичний матеріал можливо більше однорідним приводить до необхідності дроблення вибірок, що скорочує їхній обсяг і погіршує точність оцінювання параметрів. Таким чином, чим більше індивідуалізованим є прогноз, тим гірше його точність. З іншого боку, наявність якоїсь сукупності "локальних" моделей, кожна з яких відповідає певному набору факторів, що впливають на технічний стан об'єктів експлуатації (ОЕ), не забезпечує можливості прогнозу цього стану для об'єктів, умови й режим експлуатації яких можуть істотно змінюватися (наприклад, радіоелектронні апаратури, автотракторна техніка, залізничний транспорт і т.