Журналістка з Нью-Йорка Кім Бейкер потрапляє в число співробітників, у яких немає ні сім'ї, ні дітей. Начальство відправляє її в гарячу точку - Афганістан, щоб героїня робила репортажі і уважно стежила за всім, що відбувається. Незважаючи на всі ризики, Кім рада настільки різкій зміні обстановки, адже вона, нарешті, зможе вирватися з щоденної рутини, залишити свою нудну життя, сумну роботу в офісі і відносини з нелюбом чоловіком. Героїня, коли вирушала у відрядження, прекрасно усвідомлювала всі труднощі, з якими їй доведеться зіткнутися, але вона і подумати не могла, що реальність куди гірше, ніж вона собі тільки представляла.
Кім досить важко звикає до постійних обстрілів, смертям і дуже складних умов роботи. Єдине її втіха - журналісти з інших країн, з багатьма з яких вона не тільки знайомиться, але і заводить теплі дружні стосунки. Поступово репортерша звикає до непростого способу життя в цій не схожою на Америку країні. Кім прекрасно усвідомлює, щоб зробити хорошу кар'єру і заявити про себе, як про серйозного журналіста, вона повинна робити цікаві репортажі, але для цього їй доведеться постійно підставлятися під удар і ризикувати своїм життям.
У ролях: Тіна Фей, Марго Роббі, Мартін Фріман, Альфред Моліна, Крістофер Ебботт, Біллі Боб Торнтон, Ніколас Браун, Стівен Пікок, Шейла Ванд, Еван Йоніка
Не сподобався фільм. І не комедія це вже точно. Біографія більшою мірою. Військова тематика порушена, але не завжди можна покладатися на факти, викладені тут. До репортерам ставлюся не дуже добре, але професія у них така. Акторська гра середня. Тільки разово підійде.
Хороший фільм, життєвий, тим більше знятий за реальними подіями. Звичайно, атмосфера війни і її жахів не передати як годиться. У цьому сенсі фільм не про війну, яка просто утворює бекграунд історії однієї милої журналістки. А сама історія скоріше мелодрама. Актори зіграли свої ролі на рівні, природно, без надуманих недоречних дурниць, порожнього і химерного американського стьобу, як це буває в деяких (втч. Військових) фільмах. Тіна Фей і Мартін Фріман як ГГ були хороші, а Марго Роббі як завжди чарівна, хоч у неї і роль другого плану. Раджу разок подивитися любителям жанру. Моя оцінка 7-8 / 10.
"Репортер" далеко не комедія, але прикольні моменти є. Особливо сподобався епізод, коли з'ясувалося, що колодязь в афганському селі постійно підривали НЕ таліби, а місцеві жінки, щоб у них був законний привід йти до річки по воду, і по дорозі ділитися один з одним новинами, розпускати плітки і т.д. У них був великий запас російських хв ще з минулої війни. Таким способом вони вирішували свої соціальні проблеми. Жесть).
Несподівано офігенний фільм, не комедія звичайно, але відмінно все, від гри акторів, до режисерської роботи. Просто жанр для фільму позначити важко, тут все потроху, є і моменти які змусять посміхнутися, є, які змусять задуматися, чи співпереживати героям. Дуже яскраві персонажі, навіть другорядні. 10 з 10.
Повністю згоден з попередніми ораторами, немає тут комедії, і реально трошки нудновато фільм, можна було перемотувати і нічого толком б не пропустили, так що двоєчка з п'яти. Не раджу до перегляду українською.
Фільм для мислячих людей, дуже добре показано як в гарячих точках живуть журналісти (вічно вполпьяна і на адреналіні). Журналістка показана дуже живий, веселою (такою собі своєю в дошку дівчиськом). Гумор специфічний і не для всіх, кіно виглядало напрочуд легко і ненапряжно. 9/10. Приємного перегляду українською.
Так я ось теж комедії тут не побачив. Нуднуваті фільмец, мені не дуже сподобалося, хоча в трейлері були елементи комедії. Шкода витраченого часу.
В описі варто жанр "комедія" і "військовий". Я вважаю тут немає ні краплі від комедії і фільм повністю військовий. Є моменти посміхнутися, але щоб назвати фільм комедією має бути щось більше, ніж пару безглуздих вчинків головної героїні. Фільм серйозний і дивитися його потрібно саме з таким настроєм.
Хто дивився фільм "Повелитель бурі" той зрозуміє цей фільм. Фільм розповідає про адреналіні, який відчуває головний герой і без якого він не може жити. Але тут головне зрозуміти коли пора зупиниться і повернуться в реальне життя. Гарного перегляду українською, фільм - клас.
Фільм не комедійний, і він про журналістку, він не про війну, війна тут не відображено. Якщо дивитися як історію журналістки - виглядає нормально, я подивився з інтересом.
Фільм сподобався, історія на основі реальних фактів точно не залишить нікого байдужим. Але якось жанр комедії тут трохи недоречний, якщо брати за основу, де відбуваються події. Хоча акцент не на війні, а на історії життя однієї людини.
Кіно про покемонів в шоу. У американців інша реальність. Вони живуть в шоу. Нічого спільного з реальністю в цьому кінокоміксі над чужим горем немає. Пропаганда з примітиву. Кіно для любителів жити в коміксах. Фільм примітивний по суті, але для формування потрібних образів і думки у любителів Голлівуду.
Клас ... ось так би і нам там "воювати". Весело з дурнями талібами і продажними духами. Може і не втратили б 18 хлопців з бригади в кінці 80-х. Голлівуд малює свою реальність і ми віримо в неї за свої ж гроші. "Легше обдурити людей, ніж переконати їх в тому, що вони обдурені." (Марк Твен) Тим хто любить справжні військові фільми, то рекомендую не витрачати час, а поставити це "мило" для домогосподарок і піти що-небудь зробити корисне по будинку.
Основна лінія сюжету абсолютно банальна. Це як узяти який-небудь шаблонний сюжет і накласти його на інші декорації. Абсолютно такі ж фільми є про школу, про інститут, про переїзд у велике місто і навіть просто про пошук нової роботи.
Так зване "засноване на реальних подіях" спотикається на незнанні релігії цього регіону, і дуже вже кидається в очі очорнення проживають в Афганістані людей в очах глядача і обілення прийшли в цей регіон "миротворців" і репортерів. Це більше схоже на спробу нав'язати глядачеві, що реальність вона саме така, шаблонна і саме як у всіх цих шаблонних фільмах. Це як в приколі про міцного горішка, який закликає придивитися до парі фільмів з Брюсом Віллісом, що "П'ятий елемент" по суті це міцний горішок в космосі, "На відстані удару" - це міцний горішок на річці.
Про цей же фільм можна сказати, що це величезна кількість фільмів з подібним сюжетом, перенесених в Афганістан. Про мету фільмів можна сперечатися, але сприймати це як "засноване на реальних подіях" дуже наївно.
Чи не комедія, це точно. Дуже легкий і хороший фільм. Фільм з тих, після яких залишається легка усмішка. Дуже рекомендую.
Хороший фільм. Цікаві люди різних мастей, які залишаються людьми, незважаючи на жахи війни. Режисер акцентує увагу саме на людях, відносинах між ними, а не на політиці, війні або релігії.
Фільм дуже сподобався, якщо відкинути негативну сторону політики і неприязно, то цілком навіть і з гумором і схоже на реальність. Аж в деяких моментах замислюєшся, а як би ти повелася на тому чи іншому місці. Оплески, але не сильні. Дивитися можна.
Бачу пишуть життєвий. Але, мабуть, пишуть ті, хто не бачив цієї життя. Фільм скоріше не життєвий, а поданий, як то що подається тим, хто хаває з телевізора. Вибачте, за мій жорсткий коментар. Але не можу обійти тему, коли наганяють брехня на ту релігію, яку не знають. В ісламі жінок ховають від чужих очей (і що тут поганого?), А ось про освіту вигадки. Ще сцена збентежила на початку, коли долари стали підбирати, передати так звану "дикість", вивчіть шаріат, дізнайтеся про покарання за грабіж, а потім вже пишіть життєво. С.А.
Якщо фільм і справді заснований на реальних подіях, то людина, що відправив героїню в країну, яка живе за законами шаріату, дуже-дуже дурний. Сам фільм звичайно ж чергова спроба сексист затвердити роль жінки в сучасному світі. Навіщо? Адже жінки теж люди і крапка.
Нарешті вдалося подивитися нормальний фільм, не пустушку, з гумором з реального життя, та ще й засноване на реальних подіях. Рекомендую!
Грег Мортенсон "Три чашки чаю", Анрі Шарьер "Папийон", Грегорі Девід Робертс "Шантарам" - це все навскидку! Що їх об'єднує з цим фільмом? Зіткнення сучасної людини з середньовічною культурою і світом. Падіння в безодню і очищення, знайти свою любов, щоб знову втратити її, щоб знову знайти ... Фільм хороший. Комедія - немає, драма - так. Рекомендую до перегляду українською.