У Казахстані стався своєрідний coup d'etat – державний переворот. Старша дочка єлбаси – батька нації – Нурсултана Назарбаєва Даріга указом президента Касим-Жомарта Токаєва усунена із посади голови сенату. Указ повністю законний, оскільки в сенат її призначено президентським указом.
Сказати, що це стало несподіванкою, значить нічого не сказати. Це третя посада у структурі влади в Казахстані. За конституцією, голова сенату в разі смерті або недієздатності президента стає главою держави.
Коли Назарбаєв пішов із посади президента й передав її Токаєву, саме Дарігу розглядали як можливу спадкоємицю свого батька. При цьому Токаєву начебто відводили роль намісника, поки єлбаси контролював силові структури й узагалі не випускав із рук основних важелів управління державою.
Проте у країні відбувалися глибинні процеси, які до певного часу не виходили в публічний простір. Однак від цього не менш значні.
Спершу Токаєв всіляко демонстрував вірність правлячій сім'ї. Іноді в дещо гротескних формах. Він ініціював та очолив перейменування столиці Астани в Нур-Султан. Прийняв як належне, коли сенат проголосував за призначення Назарбаєвої його спадкоємицею. У світі та країні це однозначно сприйняли як майбутню передачу влади за монархічним сценарієм. Мабуть, це запаморочило голову старшій дочці, і вона почала вимагати більшої влади та повноважень.
Щось напружувало сім'ю Назарбаєвих, особливо Дарігу. У сусідній Киргизії президент Алмазбек Атамбаєв наприкінці 2017 року вирішив наслідувати російський приклад із рокірованням Путіна й Медведєва. Конституція забороняла йому знову обиратися, і він вирішив передати владу, як йому здавалося, своїй людині. Дуже скоро він із подивом виявив, що Сооронбай Жеенбеков не збирається бути підставною фігурою і почав самостійно керувати країною. І водночас позбавлятися кадрів Атамбаєва. Пік протистояння стався у вигляді зіткнень у заміській резиденції колишнього президента в серпні 2019 року. Про свої прорахунки він тепер має змогу подумати та проаналізувати їх в ув'язненні.
Очевидно, що в багатьох у Казахстані виникли цілком очевидні асоціації та побоювання. Мабуть, не останньою чергою це змусило Дарігу спробувати пришвидшити процес передачі влади.
Можливо, все було б саме так, але прилетіли чорні лебеді у вигляді епідемії та падіння цін на нафту. Останнє серйозно вдарило по Казахстанові, у якого бюджет значною мірою наповнюється надходженнями від продажу нафти. Перше змусило ввести у країні надзвичайний стан. Як наслідок, президент Токаєв отримав більше повноважень і, відповідно, влади.
Цієї миті Даріга перейшла в наступ. Конституційна рада 15 квітня опублікувала заяву, в якій повідомляла, що прийняла до провадження звернення голови сенату з роз'ясненням тлумачення частини 61 статті конституції, що парламент має вищі повноваження у визначенні основних засад внутрішньої та зовнішньої політики.
Далі – більше. Вже 30 квітня Назарбаєва заявила про необхідність істотної зміни системи управління державою та економікою: "Завдання, будьмо відверті, надзвичайне за своєю складністю та обсягом. Воно висуває особливі вимоги до якості спільної роботи уряду, парламенту, місцевих органів влади, громадянського суспільства". Тут явна вказівка на те, що Токаєв нездатний вивести країну із кризи, в якій вона перебуває.
Треба сказати, що Назарбаєв, як і Путін, завжди спізнюється в реакції на надзвичайні події та кризові явища. Коли почалася епідемія, єлбаси, як завжди, кудись зник. Токаєв же навпаки, коли коронавірус прийшов у країну, особисто інспектував лікарні, контролював надходження хворих, наявність засобів захисту, ліків і необхідної апаратури.
Коли торік улітку на півдні Казахстану почався хаос через вибухи боєприпасів, президент вилетів на місце й допомагав у ліквідації надзвичайної події.
Під час антиурядових протестів минулого року Токаєв створив Національну раду суспільної довіри для функціонування моста із громадськими активістами. На відміну від Назарбаєва він почав діалог замість силового придушення.
На думку директора Групи оцінки ризиків Досима Сатпаєва, можливі три варіанти розвитку подій. "Або з Нурсултаном Назарбаєвим щось сталося й почалася війна за владу. У цьому разі можна говорити вже про транзит влади та про закінчення епохи напівтранзиту. Або з Назарбаєвим все узгоджено, і його дочка знайшла іншу позицію напередодні парламентських виборів. Можливо, цю тему піднімав Нурсултан Назарбаєв у розмові з Володимиром Путіним під час свого візиту в Росію на початку березня. Третій варіант – президент Касим-Жомарт Токаєв вирішив грати на випередження в умовах збереження надзвичайної ситуації. У такому разі в нього повинна бути потужна підтримка частини політичної та бізнесової еліти, а також силовиків".
Можлива паралельна дія всіх трьох варіантів. При цьому реноме Даріги істотно підірване розглядами щодо майна її сім'ї в лондонських судах. Це негативно вплинуло, незалежно від результатів судових розглядів, на імідж держави, а Назарбаєв по-східному завжди був особливо чутливий до символів та уявлень.
Тривале правління клану Назарбаєвих дуже багатьом у Казахстані набридло, і так чи інакше сформувалися умови для поступового усунення як єлбаси, так і його родичів від влади.
Ситуація значною мірою проясниться, коли з'явиться новий голова сенату. На думку Сатпаєва, "якщо спікером сенату виявиться людина, яка не пов'язана безпосередньо з Токаєвим, не входить у його коло і непідконтрольна йому, то поміняють просто шило на мило. Якщо ж там з'явиться людина з команди Токаєва, то ми станемо свідками дуже серйозних змін балансу сил на користь Токаєва". У наявності внутрішньоелітна напруженість у Казахстані, і від того, як її буде розв’язано, дуже багато залежить у Центральній Азії.
У Москві уважно стежать за подіями в Нур-Султані. Свого часу в Білокам'яній всерйоз обговорювали питання про відхід Путіна за прикладом Назарбаєва на посаду лідера нації. Виникало питання про наявність певного спадкоємця, але якоїсь миті від такого шляху відмовилися.
Якщо відбувся суттєвий перерозподіл впливу на користь Токаєва й подальше виведення на узбіччя правлячого клану, як це сталося в Киргизії та Узбекистані, то це істотно змінить ситуацію та позиції в м'якому підчерев'ї Росії.
Невипадково в Білокам'яній знову згадали про російський Туркестан і про співвітчизників у Центральній Азії. До речі, громадяни Казахстану, як України й Білорусі, так само мають право на полегшений процес отримання російських паспортів.
Зараз Москва не може піти на масштабне вторгнення в Казахстан, але план його дестабілізації існує. Інакше це буде інша Росія.
Повідомити про помилку - Виділіть орфографічну помилку мишею і натисніть Ctrl + Enter
Сподобався матеріал? Сміливо поділися
ним в соцмережах через ці кнопки