"Я – українець до мозку кісток". Правила життя Мирона Маркевича - 1 Лютого 2016 - Про футбол по-українськи
Неділя, 18.02.2018, 05:23 Вітаю Вас Гість | RSS
Головна » 2016 » Лютий » 1 » "Я – українець до мозку кісток". Правила життя Мирона Маркевича
Сьогодні класикові українського тренерського цеху виповнилося 65 років. "Футбол 24" вітає Мирона Богдановича детальним зібранням його життєвих принципів і топових фраз.
«Увірвалися п'ятеро в масках, зв'язали руки-ноги»
Я починав ще у 1984 році. Ми діяли за схемою 4-4-2, тому що тоді це було і популярно, і виходило з ресурсів тогочасної «Волині»: у мене було навіть троє хороших нападників на чолі з Федецьким-старшим, тобто з надлишком, тому й грали у два форварди.
"Що то за тренер, у ньому ніякої перспективи" - після цих слів хотілося все кинути. Але ні, думаю, треба довести, що зневага мене не зламає. У мене був "Металіст", зараз "Дніпро". З обома давав результат. А у Львові? Не вилетіли – і добре. Я довів своє вміння роботою. А ви за цей час не показали нічого.
Я почув, як скиглить собака. Здалося незвичайним, що він не гавкає. Вийшов з дому - і тут же отримав удар по голові. Увірвалися п'ятеро в масках, зв'язали руки-ноги. Протягом семи годин били, намагаючись «вичавити» з мене 100000 доларів.
Наприкінці сказали: «Ми тебе визнали. Живи. Але не заявляй у міліцію». Йдучи, залишили розкритий ніж, сказавши: «дотягнешся, сам звільнишся». Після чого закрили двері зовні моїми ключами. Ноги, обплутані скотчем, якось вдалося розв'язати. Ногами ж намацав ніж, підсунувся під нього і розрізав мотузку на руках.
«Металіст» просто знищили»
Тільки-но я прийшов у «Металіст», одразу ж сказав, які футболісти мені потрібні і в який футбол ми гратимемо. Красніков зі своїми працівниками селекційної служби мої вимоги зрозумів, і підшуковував футболістів саме під ці вимоги. Хоча останнє слово, звичайно, було за мною. І я радий, що ми практично ніде не промахнулися серйозно.
У «Металісті» досить довго збиралися з відпустки всі латиноамериканці. Так виходило, що ніби всі мають бути вчасно, а у підсумку: того нема, той запізнюється. Це все дуже ускладнювало процес.
Тільки ми вийшли на перше місце, почалися перебої з зарплатою. Найстрашніше, коли одному заплатили, а іншим - ні. У команді одразу почалася плутанина.
«Металіст» свого часу просто знищили. Ми могли наробити галасу і в Лізі чемпіонів, але нас просто знищили.
«Шахтар» у нас недоторканний»
Така моя робота - критикувати футболістів. Вони повинні це правильно розуміти.
Фортуна - фортуною, а все залежить від кожного футболіста. Вийшов на поле - повинен повністю віддаватися грі. Вийде щось чи ні, але що б то не було, а ти зобов'язаний відпрацьовувати всі 90 хвилин.
Свого часу я був на стажуванні у Фабіо Капелло, коли він працював у «Ромі». Стажувався і у Карло Анчелотті під час його перебування на посаді наставника «Челсі». Для мене це були приємні знайомства. Я побачив, як працюють найкращі тренери світу.
Гра «Шахтар» - «Динамо»? Так, провокацій, штовханини і крику було дійсно багато. Більше, ніж самого футболу. Можливо, на такі матчі було б доцільно запрошувати суддів з-за кордону. Адже наші арбітри, на жаль, бояться зіпсувати відносини з людьми.
Так виходить, що «Шахтар» у нас недоторканний. Що ФФУ, що УПЛ - всі за «Шахтар».
«Ви сидите тут усі пригнічені і на мене смуток навіваєте»
Думаю, що в Харкові неоднозначно сприймуть моє рішення очолити «Дніпро». Така тренерська робота, що ж вдієш. Від цього нікуди не дінешся, і я сподіваюся, що все буде нормально.
Я нормально сприймаю критику. Так, ми програли 0:3 «Динамо» при повному стадіоні. Я теж цим дуже сильно переймався. Але так склалося. Це потрібно забути і рухатися далі. Телевізор дивлюся, газети читаю. Я не в золотій оправі, щоб мене тільки хвалили.
Поки цілувалися, обіймалися після свого голу - пропустили. Я кричав їм з лавки, щоб зібралися, але так і вийшло.
Коли виходиш на поле «Олімпійського», де сидить три тисячі осіб, то це більше товариські ігри, а не матчі Ліги Європи.
Ми зробили ставку на Лігу Європи, особливо після того, як пройшли «Олімпіакос». Побачили, що можемо поборотися.
У день гри з «Аяксом» мені зробили таку крапельницю, після якої лише пізніше зрозумів, що там було снодійне. Прокинувся вже після гри. Дружина повідомила мені, що команда пройшла далі. Тож здоров'я у мене відразу покращилося.
«Матеус стоїть у центрі поля й колупається в носі»
Нам не вистачає трьох висококласних футболістів. Якщо вони в мене будуть – боротимемося з «Динамо» та «Шахтарем» на рівні. В мене немає в цьому жодних сумнівів.
Так, у мене хороша зарплата, але якщо вам не потрібно, то мені тим більше. Я можу сидіти ще півтора роки і отримувати хороші гроші. Але я не можу. По-перше, вболівальники від мене чекають результату, тим більше, ми їх трохи роздражнили. «Дніпро» - не рядова команда, я так працювати не можу. Мені повинні сказати, що хочуть, якою має бути команда, який результат. А так, сидіти і дивитися, як розвалюється команда, я б не хотів.
Кажу їм: «Ви не дивіться мовчазно на це все, а бийте у дзвони! Тому що це «Дніпро», а не якась рядова команда».
Про що говорити, якщо футболіст ходить по полю? Нам забиває «Лаціо» в Римі, а Матеус стоїть у центрі поля і сперечається з арбітром, що раніше був фол. Назад він не біжить. Зараз граємо з Полтавою, і знову ж: його гравець забиває, а Матеус стоїть у центрі поля й колупається в носі.
«Ще 2-3 роки попрацюю»
Я - українець до мозку кісток. Україна для мене – то найголовніше, що може бути. Я ж більше пропрацював на сході, ніж на заході. Всі ми однакові. Просто на сході розмовною зазвичай є російська. Однак я всюди говорив українською і мені за це не дорікав ніхто.
Категорія: Інтерв'ю і футбольна аналітика | Переглядів: 280 | Додав: adminA | Теги: Я – українець до мозку кісток. Прав