(Не)доречна ревалоризація. У проекті відновлення будинку на вулиці Вірменській забагато поверхів - 7 Червня 2012 - НСКУ: Івано-Франківська обласна організація
Головна » 2012 » Червень » 7 » (Не)доречна ревалоризація. У проекті відновлення будинку на вулиці Вірменській забагато поверхів
Не ремонтували, щоб зруйнувати?
Будинок на Вірменській, 1 мав шанс на порятунок у середині 90-х років минулого століття. Тоді Івано-Франківський міськвиконком включив його у титульний список капітальних ремонтів. Але довгоочікуваний ремонт так і не розпочався. А через кілька років будинок, який ще можна було відремонтувати і врятувати, вже офіційно визнали аварійним. Згодом містом поширилась чутка, що до аварійного стану будинок доводили свідомо, щоб його знести і на хвилі «будівельного буму» побудувати на його місці нову багатоповерхівку. Опосередковано такі «плани» підтверджували і тогочасні чиновники від архітектури, які заявляли, що будинок дешевше знести, ніж ремонтувати чи здійснювати його реконструкцію. Однак, для знесення пам'ятки архітектури був потрібен урядовий дозвіл. І у 2004 році міська влада його таки одержала. Одразу після цього міськвиконком зобов'язав колишнє управління житлово-комунального господарства до 1 травня 2004 року знести аварійну будівлю. Але мешканці будинку цьому спробували завадити. Справи по будинку на Вірменській, 1 погрузли в судах.
У 2005 році міська влада оголошує так званий інвестиційний конкурс на відновлення аварійної будівлі колишньої пам'ятки архітектури на Вірменській, 1 та впорядкування прилеглої території. Тоді його виграла фірма «Галицька марка». Сенсаційної інтриги додало те, що співзасновником зареєстрованої в Івано-Франківську «Галицької марки» був Андрій Ющенко, старший син чинного на той час третього президента України Віктора Ющенка. За чутками, на Вірменській, 1 фірма мала намір збудувати фешенебельне казино. І ця справа, начебто, перебувала на контролі президентського секретаріату…
Але ще одна івано-франківська будівельна фірма «Скол», яка теж брала участь у цьому інвестиційному конкурсі, оскаржила його результати в суді. Тож угоду «Про відновлення (реконструкцію) будинку №1 по вул. Вірменська» міськвиконком змушений був переукласти уже з нею. Як і що новий інвестор думає собі відновлювати за адресою Вірменська, 1, достеменно з'ясувати нам не вдалося, бо впродовж тривалого часу представники інвестора уникають спілкування. Проте нагадаємо, що на одній із сесій міськради попереднього скликання керівник фірми, теж депутат міськради, Володимир Колковський обмовився щодо не лише реконструкції будинку, а ще й надбудови третього поверху з мансардою. Який вигляд матиме така споруда, можна було побачити на вже згаданій «ширмі», якою під час святкування ювілею міста закрили нерозібрані розвалини. А поруч на табличці було зазначено, що тут ведуться роботи з так званої ревалоризації.
Ревалоризація – це підвищення якості містобудівного середовища реставрацією існуючих споруд і відбудовою зруйнованих.
Зловживання термінами
Саме так охарактеризував використання інвестором слова «ревалоризація» начальник відділу охорони культурної спадщини Івано-Франківського міськвиконкому Ігор Панчишин. Він каже, що такого терміну у законі, яким у цьому випадку має керуватися інвестор, здійснюючи відбудову на Вірменській, 1, взагалі нема. «Зараз будинок зноситься, хоча його ще можна було врятувати, – вважає І.Панчишин. – Новий проект фаховий, але у цьому місці недоречний. Він не зберігає характеру історичного середовища. Це цілком чужа річ. Красива, якісна, але чужа». Начальник відділу охорони культурної спадщини зазначив, що проект нової будівлі був схвалений ще попереднім складом містобудівної ради, всі дозволи і погодження юридично вірні. Але було б доречно повернутися до цього питання ще раз і попросити замовника переробити чи відкоригувати проект.
До того, що нову будівлю на Вірменській, 1 вартувало б, принаймні, зробити на поверх нижчою, тепер схиляється і головний архітектор міста Володимир Гайдар, який на початках роботи над цим проектом мав до нього безпосередній стосунок. Він каже, що збільшити поверховість забажав замовник. А проектанти зробили все, щоб за фасадом це «заховати» під скляним дахом. «Класичний стиль проекту теж визначив замовник, – каже В.Гайдар. – Там забудова у стилі сецесії і модерну кінця 20-го століття. Тому напрямок вибрано вірно. Як варіант – треба дальше працювати над проектом і коригувати висотність. Але у замовника вже є відповідним чином погоджена документація».
Інші часи – інша мода
У дискусіях довкола проектів новобудов загалом і на вулиці Вірменській, 1 зокрема, перший заступник міського голови Зіновій Фітель не вбачає нічого поганого. Кожен, мовляв, має право на власну думку, але будь-які питання мають вирішувати фахівці. Он коли зводили знамениту Ейфелеву вежу, її теж вважали абсолютно недоречною, а зараз це окраса Парижа і візитівка Франції. Змінюються часи – змінюється мода на будівництво. У 2012 році вже не будують так, як у 1812 чи 1912 роках. Навіть у Європі у старій забудові теж є сучасні вкраплення. На цьому, мовляв, і побудована історія та архітектура міст.
«Проект пройшов містобудівну раду і, в принципі, сам по собі добрий, – каже З.Фітель. – Але якщо вже зайшла така мова, можливо, варто до нього ще раз повернутися, і ми це будемо ініціювати. Тим більше, що й склад містобудівної ради зараз оновлений. Залучимо до обговорення представників творчої інтелігенції. Але остаточне рішення, все таки, має бути за містобудівною радою».
Водночас перший віце-мер наголосив, що інвестор у повному обсязі вже виконав першу частину інвестиційного зобов'язання щодо впорядкування прилеглої території скверу між вулицями Страчених, Вірменською та площею Ринок. А як він виконає другу і головну частину – відновлення будинку №1 на вулиці Вірменській, – як кажуть, поживемо – побачимо.