Напередодні ЗМІ поширили інформацію про невідомі розмови Президента України Петра Порошенка і президента РФ Владіміра Путіна. В АП підтвердили, що одна з розмов відбувалась у період загострення поблизу Авдіївки, друга ж стосувалась звільнення заручників. І додали, що журналістам про це не повідомили, оскільки переговори були «безрезультатними». Чи має суспільство знати про діалог президентів ворогуючих країн? І наскільки відкритими у своїй роботі є Порошенко і його команда?
Під час загострення ситуації на Донбасі, аби зупинити постійні обстріли Авдіївки та відновити енергопостачання міста, а також щоб звільнити заручників (зокрема, Олега Сенцова і Романа Сущенка), Петро Порошенко провів дві телефонні розмови з Володимиром Путіним. Про це повідомила прес-служба Адміністрації Президента.
«Ці контакти відбулися в координації з європейськими партнерами в «нормандському форматі». Через те, що розмови були безрезультатними, окремого повідомлення не було», – запевнили в АП.
Російські ж медіа повідомляли, що від початку року Путін і Порошенко розмовляли телефоном чотири рази. За інформацією російського видання «Коммерсант», остання розмова відбулася 21 лютого за ініціативи української сторони і тривала близько 20 хвилин, а передостання розмова – 11 лютого.
«Щоправда, ці контакти зі зрозумілих причин не афішуються: якщо про них будуть регулярно повідомляти, критики українського президента в радикальному таборі отримають черговий привід звинуватити його у «змові з агресором за спиною народу», – стверджують РосЗМІ. «Такої відкритості, як у нас, навіть, напевно, у Білому домі немає».
За словами завідувача відділу зв’язків зі ЗМІ департаменту інформаційної політики Адміністрації Президента Володимира Горковенка, тут не ідеться про відкритість чи втаємниченість. Факт того, що розмови були, а також їхній зміст не розголошують тоді, коли сторони про це домовились. Про це ідеться в огляді Крим.Реалії.
«Іншого варіанту, в принципі, не дано. Це нормальна протокольна річ. Насправді, такої відкритості, як у нас, навіть, напевно, у Білому домі немає», – підкреслив він.
Перед тим, як такі розмови відбуваються, президент Порошенко консультується із профільними фахівцями. Наприклад, коли тема стосується Авдіївки – «з міжнародниками і військовими», говорить Горковенко. Та і самі телефонні переговори між Порошенком та Путіним не відбуваються сам-на-сам, додає Горковенко.
Генеральний директор Комітету виборців України Олексій Кошель зауважив, що, на перший погляд, до відкритості Адміністрації Президента можуть бути запитання. У випадку із закритою інформацією про зустрічі Президента та очільника Адміністрації – дані про відвідування, скажімо, представників бізнесу могли б відкрити, вважає він.
А от коли про певні переговори Порошенка та Путіна не повідомляють, або ж роблять це із затримкою – це нормальна практика.
«Не варто забувати, що президент також є верховним головнокомандувачем. Тож цілком природно, що частина інформації не може бути відкритою. Зокрема, це спілкування з представниками сторони агресора. Тобто це нормальна практика, коли частина інформації є закритою, а частина – відкритою», – наголосив Кошель.
Політичний оглядач Руслан Кермач упевнений, що незгадані розмови Порошенка з Путіним свідчать про те, що непублічна, кулуарна політика значною мірою підміняє офіційну.
«Насправді нічого дивного у цих контактах немає. Мені здається, Адміністрація трошки перебільшує свою прозорість. Необхідно пам’ятати про те, що президент усе-таки особа публічна, яка представляє громадян України. Дійсно, є сегмент питань із обмеженим доступом, що зачіпають національну безпеку. Але сам факт контакту з офіційним лідером іншої держави має фіксуватись. І про це має бути комуніковано з суспільством», – резюмував фахівець.