- Що таке ІХС?
- Що таке інфаркт міокарда?
- З чим пов’язане виникнення інфаркту міокарда?
- Форми перебігу інфаркту міокарда
- Діагностика інфаркту міокарда
- Історія хвороби інфаркту міокарда
- Паспортна частина
- Скарги хворого
- Анамнез хвороби хворого
- Анамнез життя хворого
- Теперішній стан хворого
- Діагноз і обстеження
- Клінічний діагноз і його обгрунтування
- Щоденник спостережень
- Лікування
- Епікриз
- Рекомендації по профілактиці інфаркту міокарда
- Рекомендації з лікування інфаркту міокарда
- Додатково
Інфаркт міокарда — одна з форм перебігу ІХС. І ІХС, інфаркт міокарда мають пряме відношення до кардіології. В статті мова піде про історію хвороби, інфаркту міокарда. Крім того, в ході прочитання статті читач дізнається, що таке інфаркт міокарда, що таке ІХС, з яких причин інфаркт міокарда виникає. В кінці статті будуть дані рекомендації по профілактиці інфаркту міокарда.
Питання, що виникли під час прочитання статті, можна задати за допомогою форми онлайн.
Безкоштовні консультації проводяться цілодобово.
Що таке ІХС?
ІХС – це ішемічна хвороба серця. Таке захворювання, як ІХС, виникає із-за виникнення збою нормального постачання кров’ю серця.
Таке захворювання, як ІХС може протікати в різних формах.
Що таке інфаркт міокарда?
Таке захворювання, як ІХС, може траплятися у формі інфаркту міокарда. Інфаркт міокарда – захворювання, пов’язане з виникненням незворотних змін у серцевому м’язі.
Кисень клітини серця отримують з крові, а тому при збої в нормальному надходження крові до серця у клітин серцевого м’яза трапляється кисневе голодування. З-за кисневого голодування трапляється відмирання клітин серця. Відмирання клітин є незворотнім зміною.
З чим пов’язане виникнення інфаркту міокарда?
Варто відзначити, що ризик виникнення розриву серця більшою мірою схильні чоловіки.
Крім того, інфаркт серця частіше виникає у літніх людей, ніж у молодих людей. Пов’язано це з тим, що з роками серцева м’язи зношується, чого виникають порушення у функціонуванні серцевого м’яза. Гірше з роками і кров починає надходити до міокарда. Це пов’язано з тим, що відбувається зношування судин, по яких кров рухається.
Потрібно сказати і про те, що важливу роль у виникненні розриву серця відіграє спадковість.
Форми перебігу інфаркту міокарда
На відміну від ішемічного захворювання серцевого м’яза, яке може протікати і в гострій, і в хронічній формах, інфаркт міокарда протікає тільки в гострій формі.
Гостра форма інфаркту міокарда, в свою чергу, може протікати в правошлуночкової і лівошлуночкової формах.
Гостра форма інфаркту міокарда може бути великим, дрібновогнищевий і протікати у формі мікроінфаркту.
- При великій формі гострого інфаркту міокарда пошкоджуються стінки і перегородка серцевого м’яза.
- При мелкоочаговой формі гострого інфаркту міокарда пошкоджується частина стінки серцевого м’яза.
- При микроинфаркте пошкоджуються дуже малі за розміром ділянки серцевого м’яза.
В залежності від того, як довго тривало кисневе голодування клітин серця, трапляються різні форми гострого інфаркту міокарда.
Діагностика інфаркту міокарда
Діагностування розриву серця здійснюється за допомогою електрокардіографії. Електрокардіографія дозволяє виявити порушення в роботі серцевого м’яза. Електрокардіографія проводиться за допомогою електрокардіографа. Результатами електрокардіографії є електрокардіограма. Перед тим, як зробити висновок про наявність порушень у роботі серця на основі результатів електрокардіографії, електрокардіограму необхідно розшифрувати.
Історія хвороби інфаркту міокарда
Історія хвороби інфаркту міокарда складається з наступних пунктів:
- Паспортна частина історії хвороби.
- Скарги хворої людини.
- Анамнез захворювання хворої людини.
- Анамнез життя хворого людини.
- Нинішній стан хворої людини.
- Попередньо поставлений діагноз.
- Додаткові обстеження, які необхідні для точної постановки клінічного діагнозу.
- Клінічний діагноз, що включає в себе обґрунтування.
- Щоденник спостережень.
- Лікування.
- Епікриз.
Далі кожен пункт історії хвороби інфаркту міокарда буде розглянуто детально.
Паспортна частина
В паспортній частині історії хвороби прописуються прізвище, ім’я, по батькові, стать, вік, національність, професія (якщо є). Крім того, зазначаються місце роботи (якщо є) місце проживання хворого людини і дата надходження (число, місяць та рік) хворого людини в клініку.
Скарги хворого
У цьому пункті історії захворювання прописуються скарги хворої людини.
Анамнез хвороби хворого
У цьому пункті історії хвороби прописується, як давно у хворого людини з’явилися збої в нормальному функціонуванні серцевого м’яза. Прописується інформація про те, в яких клініках хворий проходив лікування хвороб серця раніше, які ліки і протягом якого терміну брав. Відзначається, яке дію на здоров’я серцево-судинної системи хворого людини надавали прийняті раніше ліки.
Анамнез життя хворого
У цьому пункті історії хвороби зазначається, чи нормально протікав процес зростання і розвитку хворого. Прописується, які хвороби хворий переніс протягом життя. Зазначається, чи має хворий на що-небудь алергічні реакції. Записується інформація про операції, перенесених хворим протягом життя (при їх наявності). Прописується, у яких матеріальних і в яких побутових умовах жив в дитинстві і живе в нинішній час хворий. Якщо батьки або найближчі родичі мали захворювання серцево-судинної системи, то записується і ця інформація.
Теперішній стан хворого
У цьому пункті історії хвороби прописуються загальне здоров’я хворого, стану його шкірних покривів, лімфатичних вузлів, кісток, м’язів, дихальних органів, серцево-судинної системи, органів травлення, сечостатевих органів, ендокринної та нервової системи.
- Загальний стан хворого. Робиться висновок про загальний стан хворого на основі даних про його зростанні, масі тіла, тип статури, температурі тіла.
- Стан шкірних покривів захворілої людини. Робиться висновок про здоров’я шкірних покривів хворого на основі даних про колір його шкірних покривів, про здоров’я його волосяного покриву. Приймається до уваги наявність набряків, стан нігтьових пластин.
- Стан лімфатичних вузлів захворілої людини. Робиться висновок про здоров’я лімфатичних вузлів хворої людини на основі даних про наявність видимих збільшення лімфатичних вузлів, розташованих в областях потилиці, вух, щелепи, підборіддя, шиї, ключиць, ліктів, паху.
- Стану м’язів хворої людини. Робиться висновок про станах м’язів хворої людини на основі даних про те, наскільки симетрично розвинені однойменні групи м’язів. Приймається до уваги, немає атрофії або гіпертрофії м’язів. Враховується здатність м’язів до згинань і разгибаниям.
- Стану кісток захворілої людини. Робиться висновок про станах кісток хворої людини на основі даних про пропорційності і симетричності кісткового скелета.
- Стан дихальних органів захворілої людини. Робиться висновок про здоров’я дихальних органів хворої людини на основі даних про форму нормі, зовнішньому вигляді гортані. Враховується характер дихання через ніс, наявність захриплості голосу і кашлю. Аналізується ритм і частота, з якими здійснюються дихальні рухи. Приймається до уваги зовнішній вигляд грудної клітини.
- Стан серцево-судинної системи. Робиться висновок про здоров’я серцево-судинної системи на основі даних про характер пульсу. Враховується ритм і частота пульсуючих рухів. Приймається до уваги стан судин.
- Стан травних органів. Висновок про здоров’я органів травлення робиться на основі даних про характер актів жування, ковтання. Враховується, чи нормально здійснюється прохід їжі по стравоходу. Приймається до уваги стан язика, зіва, глотки.
- Стан сечостатевих органів. Висновок про здоров’я органів сечостатевої системи робиться на основі даних про наявність болів в мочеотделительных органах, в областях попереку, промежини. Враховується наявність труднощів у сечовипусканні, колір сечі.
- Стан ендокринної системи. Висновок про здоров’я ендокринної системи робиться на основі даних про наявність збільшень щитовидної залози. Про здоров’я ендокринної системи свідчать наявність тремтінь кінцівок, посиленого потовиділення.
- Стан нервової системи. Висновок про здоров’я нервової системи роблять на основі даних про стан сну, пам’яті. Враховується наявність порушень слуху, нюху. Приймається до уваги стан зрачкових рефлексів.
Після того, як зроблено висновок про стан шкірних покривів, лімфатичних вузлів, кісток, м’язів, дихальних органів, серцево-судинної системи, органів травлення, сечостатевих органів, ендокринної та нервової системи хворого, про загальний стан хворого, ставиться попередній діагноз.
Діагноз і обстеження
Підготовчий, він же попередній діагноз ставиться на основі скарг хворого, анамнезу хвороби хворого, анамнезу життя хворого та даних про нинішній стан хворого.
Після того, як був поставлений попередній діагноз, хворого направляють на наступні дослідження:
- аналіз крові (у тому числі і біохімічний);
- дослідження згортання системи кровообігу;
- електрокардіографія;
- коагулограма;
- дослідження сечі хворого людини.
Результати цих досліджень необхідні для того, щоб упевнитися в правильності попередньо поставленого діагнозу.
Клінічний діагноз і його обгрунтування
У цьому пункті історії хвороби ставиться остаточний діагноз. У разі якщо результати додаткових досліджень підтвердили попередній діагноз, і попередній клінічний діагнози будуть збігатися.
В клінічному діагнозі вказується, які області серцевого м’яза з-за розриву серця зазнали змін. Крім того, в остаточному останньому діагнозі вказується причина появи розриву серця.
Щоденник спостережень
У цьому пункті історії хвороби містяться дані, отримані в ході оглядів хворого. Вказується тут же режим хворого, перераховуються ліки, які хворий людина приймає.
Лікування
У цьому пункті історії хвороби детально прописується процес лікування хворого. Перелічуються прийняті хворим ліки. Зазначається, до яких наслідків призводить вживання того чи іншого ліки.
Епікриз
У цьому пункті історії хвороби коротко викладається інформація про хворого, про його лікування, про прийнятих їм ліки, про результати лікування.
Рекомендації по профілактиці інфаркту міокарда
Для зниження ризику виникнення розриву серця рекомендується щодня виконувати фізичні навантаження і уникати попадання в стресові ситуації.
Рекомендації з лікування інфаркту міокарда
Терапія розриву серця може здійснюватися за допомогою ліків і за допомогою хірургічного втручання.
Терапія розриву серця, здійснювана за допомогою ліків, полягає в прийомі ліків, що нормалізують роботу серцевого м’яза, що усувають збій у вступі крові до серця.
Терапія розриву серця, здійснювана за допомогою хірургічного втручання, що полягає у проведенні стентування. Стентування дозволяє нормалізувати нормальний рух крові по судинах до серця.
Лікується розрив серця і народними засобами.
Додатково
І ІХС, і розрив серця мають пряме відношення до кардіології.
Кардіологія є одним з розділів медицини. Цей розділ медицини, що займається вивченням серцево-судинної системи. У кардіології розглядаються будова серцевого м’яза і судин, що входять в серцево-судинну систему. Вивчає кардіологія і функції серцевого м’яза і судин. Крім того, кардіологія займається вивченням причин, за якими захворювання серцевого м’яза і судин виникають.