Наталя народилася у 50-х роках. Незадовго до її народження рідний батько розлучився з матір'ю, тому вона його не пам'ятала.
Коли підростала, то поруч завжди був батько, але вона не знала, що то вітчим, та й брат і сестра називали його татом, тому і для неї він був татом. Спочатку Наталя ніякого значення не надавала, коли батько завжди прискіпувався до неї: то вона не так зробила, то не так сіла, то не так встала. Ніяк не могла догодити йому.
Пройшли роки. Наталі було вже 14 років, вона закінчувала 7 клас, а далі вчитися їй вітчим не дозволив, сказав дружині: "Хай іде вже на роботу".
Мати Наталі вирішила трохи заробити грошенят, адже сім'я велика, і пустила на квартиру міліціонера, якому було трішки більше 20 років. Спочатку хлопець вів себе як квартирант, до Наталі ставився байдуже. А потім став залицятися до вродливої білявки з чорними бровами і великими голубими, як небо, очима. Вона теж дивилася на нього, немов з'їдала молодого хлопця своїм поглядом. А далі вийшло, що вийшло…
Наталя завагітніла, а їй не було ще й 15 років. Матері сказати про це боялася, але не втаїла - жінка сама роздивилася й почала питати, хто батько дитини. Квартиранта виселили, а Наталя у 15 років народила дівчинку. Мати записала немовля на себе, а доньку відправила в сусіднє село до родички, щоб вона її доглянула.
Краса юнки зробила своє діло. Знайшла вона й там собі парубка, старшого за неї, вийшла заміж, народила йому двох синів. Поки чоловік не знав про її минуле, про дитину, було все добре, а як дізнався,