Наймасовіша релігія в Росії — Православ’я: 69 % опитаних вважають себе її послідовниками, 5 % становлять мусульмани, повідомляє інтернет-портал «Православ’я і світ». Такі результати опитування, проведеного Аналітичним центром Юрія Левади. До інших конфесій та релігій (католицизм, протестантизм, іудаїзм та ін.) належними вважають себе не більше 1 % респондентів до кожної. З 2007 р. кількість православних у країні збільшилася на 13 %, а мусульман — на 2 %, повідомили соціологи. Число невіруючих у країні знизилося в цілому від 33 % до 22 %, а за останні 20 років — майже втричі. У 1991 р. цей показник становив 61 %. При цьому служби щотижня відвідують тільки 3 % з 1600 опитаних. Щомісяця бувають у храмі 7 %, а раз на рік — 11 %. Ніколи не відвідують служби 47 %. Порівняння отриманих даних з аналогічними параметрами дослідження 2007 р. показує, що частота відвідування богослужінь зросла. У 2007 р. тих, хто ніколи не ходив на служби, було майже 60 %.Не причащаються 65 % росіян. Один або кілька разів на рік — 17 %. Цей показник за 20 років зріс більше ніж у три рази. 1 % опитаних причащається практично щотижня. Належність до Православної Церкви (про що заявляють більшість учасників соціологічних опитувань у Росії) не передбачає релігійної практики, в більшості випадків не має стосунку до повсякденного життя і ніяк не позначається на взаєминах людей. Такий висновок роблять відомі соціологи: директор Аналітичного центру Юрія Левади Лев Гудков та керівник відділу соціально-політичних досліджень цього ж центру Борис Дубін, передає «Благовєст-інфо». Лев Гудков навів ряд характеристик російської більшості, яка вважає себе православною. Серед «найбільших парадоксів» дослідник називає те, що тільки 2/3 (55 %) православних вірять у Бога. Останні дослідження свідчать, що 34 % з них (з 55 %) не сумніваються в існуванні Бога, а 21 % — вірять, але сумніваються. За даними соцопитувань, більшість православних не молиться, не знає основних християнських молитов, а з таїнств чи обрядів Церкви для них значущими є тільки Хрещення та відспівування. Менше 1/3 православних батьків говорять з дітьми на релігійні теми. Як зазначив Б. Дубін, не причащаються 62 % з цієї більшості. У Росії частка віруючих, які при цьому бувають у храмі понад один раз на рік — 20 %, тоді як у США цей показник становить 57 %, в Італії — 61 %, у Польщі — 78 %. Другий «парадокс», описаний Л. Гудковим, — це ставлення до смерті, не властиве релігійній свідомості. Тема смерті є «майже закритою для більшості населення», вона витісняється з масової свідомості й табуюється, обговорення теми стає «майже непристойним». Згідно з даними «Левада-центру», в 1991 р. 27 % православних засвідчили віру в життя після смерті, у 2008 р. їхня кількість знизилася до 17%. В існування раю вірять 41 %, пекла — 48 % православних, стільки ж вірять у релігійні чудеса. «Таким чином, для більшості православних проблематика шляхів до вічного життя відходить на задній план, є абсолютно неактуальною», — вважає соціолог. Експерти роблять висновок: «Можливість ідентифікувати себе з православною більшістю знімає необхідність власної душевної роботи, будь-яку особисту відповідальність та саму проблематику етичного вибору, різко спрощуючи сприйняття реальності» (Л. Гудков). Його думку повторює Б. Дубін: «Пострадянська людина сумує за цілісністю, а РПЦ в масовій свідомості являє таку цілісність, тому люди заявляють про приналежність до неї. Як результат — демонстрація віри без будь-яких зобов’язань, без індивідуального включення, поза будь-яким зв’язком зі спільнотою віруючих. Демонстрація належності до Православ’я ніяк не пов’язана з повсякденним життям, не спонукає до реальної зміни поведінки, ставлення до інших людей».