З промови Президента Стефана Качарая на відкритті 39-ої Конвенції УНСоюзу в 2018 році.
Обернімося назад – в минулі десятиріччя‚ обернімося у повне випробувань ХХ ст.‚ коли болючі виклики приходили один за другим: Велика депресія 30-их років‚ Друга світова війна‚ повоєнне зрушення народів. Все довкола вирувало‚ як океан в бурю. Витримували лише кораблі з міцними вітрилами і талановитими та відважними капітанами.
Український Народний Союз був саме таким кораблем. Велика історія українців Америки ще не написана і‚ можливо‚ ніколи не буде написана – саме тому‚ що це справді велика‚ справді особлива історія‚ й охопити її зміг би хібащо цілий інститут‚ спеціяльно для цього створений. Проте якщо б це колись все ж сталося‚ то я певен‚ що вся її повчальність полягатиме в одному слові: самоорганізація.
124 роки тому наші батьки‚ діди і прадіди в Америці об’єдналися і здійснили це без жодного тиску ззовні‚ без найменшого примусу‚ без державних указів чи директив – на основі тільки доброї волі‚ на основі взаємної підтримки‚ на основі національної і соціяльної солідарности. Це той цінний досвід‚ котрий буде потрібний для кожного наступного покоління.