Профіль для керамічної плитки - це важлива практична та естетична деталь монтажу керамічного покриття. Профіль, який нагадує керамічний бордюр, встановлюють разом з плиткою на спеціальний клей при оздобленні кухонь, туалетних та ванних кімнат. Залежно від виду профілю, його можна закласти під плитку або ж зістикувати з нею. Використовуючи правильно підібраний профіль з великої різноманітності моделей і розмірів, можна вирішити проблеми, які виникають при самостійному викладанні плитки, а також створити неповторний дизайн помешкання, завершивши таким чином його декоративне оздоблення.
Профіль для плитки з алюмінію здатний витримувати коливання температури, легкий на вагу та в монтажі, не піддається корозії, добре виглядає при різних інтер’єрах, забезпечуючи привабливий вигляд помешкання і вдало приховуючи недоліки, що з’являються при викладанні керамічної плитки. Алюмінієві профілі для плитки мають різні конфігурації для будь-якого виду стикування. Оскільки більшість профілів обирається саме під товщину підлогового покриття, варто звернути увагу на цей параметр. Також потрібно врахувати, що клей для плитки додасть приблизно ще 1 мм.
Профіль для плитки алюмінієвий може бути пласкої або заокругленої форми і використовуватися для поєднання стиків прямих і криволінійних ділянок. Його застосовують для декоративного оздоблення та захисту країв плитки як всередині, так і назовні приміщень. Ціна на алюмінієвий профіль – невисока, прийнятна для більшості споживачів.
При встановленні алюмінієвих профілів для керамічної плитки і керамограніту рекомендується застосовувати епоксидні затірки, оскільки цементні можуть спричинити появу плям на алюмінієвому профілі. До початку затирання рекомендується наносити на профіль малярський скотч, або просто ретельно його протирати. Якщо профіль вкладається на підлозі, його можна змастити олією, щоб нейтралізувати лужну цементну затірку. Щоб надати профілю з алюмінію ще привабливішого естетичного вигляду, на нього наносять анодовані покриття під титан, хром, мідь та інші метали.
У будівельному маркеті «Маяк» в Рівне представлений широкий асортимент алюмінієвих профілів для плитки. Можна купити профіль з алюмінію в нашому інтернет-магазині, зробивши замовлення онлайн. Наша оздоблювальна продукція має високі експлуатаційні характеристики та не спричинить труднощів у процесі її монтування.

Актори: Чарльз Чаплін, Вірджинія Черрілл, Флоренс Лі, Гаррі Майерс, Аль Ернест Гарсіа, Хенк Манн, Джек Олександр, Т.С. Олександр, Віктор Олександр, Альберт Остін
Маленький чоловічок, на перший погляд, жалюгідний і безглуздий, у старенькому пошарпаному костюмі намагається вижити і знайти своє місце під сонцем у великому і суворому місті.
Ви знаходитесь на сторінці, де можете подивитися фільм онлайн «Вогні великого міста» (1931). Переглянути фільм «Вогні великого міста» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.net. Жанр фільму «Вогні великого міста» - Драма, Комедії, Мелодрами. Хочемо звернути увагу, що всі фільми онлайн у нас робочі, якщо раптом щось не працює - залиште коментар і ми обов'язково виправимо. Приємного перегляду!
На цій сторінці ви можете переглянути фільм Вогні великого міста онлайн. Ви хочете подивитись фільм Вогні великого міста онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму Вогні великого міста онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм Вогні великого міста представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися фільм Вогні великого міста на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки фільмів в інтернеті. Якщо ж фільм Вогні великого міста не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді фільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду фільму Вогні великого міста онлайн на moviestape.net є наша абсолютна безкоштовність: дивіться фільми досхочу і у будь-який час.

Триває обласна виставка новорічно-різдвяних композицій «Живи, ялинко» » Департамент освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації
Департамент освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації » Навігація » Новини » Триває обласна виставка новорічно-різдвяних композицій «Живи, ялинко»
З 25 грудня 2012 року по 20 січня 2013 року працює обласна виставка новорічно-різдвяних композицій «Живи, ялинко» на базі Чернівецького обласного краєзнавчого музею. Організатори заходу – Департамент освіти і науки, молоді та спорту облдержадміністрації, Комунальний заклад «Чернівецький обласний центр еколого-натуралістичної учнівської молоді» за сприяння Чернівецького обласного краєзнавчого музею, який декілька років поспіль безкоштовно надає свої зали для такого потрібного і цікавого заходу.
Виставка проводиться з метою пропаганди серед молоді бережливого ставлення до природи, до багатовікових традицій українського народу. Учасники виставки – вихованці позашкільних та учні загальноосвітніх навчальних закладів області.
Цьогорічна виставка відзначилась високою активністю учасників. Представлено було близько 250 робіт із всіх районів області та міста Чернівці, а також гуртківців КЗ ЧОЦЕНТУМ. Новорічні та різдвяні композиції, сувеніри, вишивки, картини, дбайливо виготовлені дитячими руками, показали високий рівень майстерності вихованців позашкільних та учнів загальноосвітніх навчальних закладів області, їх свідомий підхід до проблеми збереження лісових красунь, вивчення і відродження новорічно-різдвяних обрядів і атрибутики.
Гарний естетичний смак, нестримність дитячої фантазії та любов до природи знайшли місце в роботах вихованців шкіл міста Чернівці, Сторожинецького, Хотинського, Заставнівського, районів.
Збереження та відтворення народних традицій, знання різдвяних обрядів продемонстрували юні природолюби Кіцманського, Кельменецького, Вижницького, Герцаївського, Глибоцького та Сокирянського районів.
Отож запрошуємо всіх бажаючих відвідати її та набратись позитивної енергії від краси, створеної дитячими руками.

Графік подання форм державних статистичних спостережень та фінансової звітності до відділу статистики в Овідіопольському район
Роз’яснення щодо заповнення окремих показників форми державного статистичного спостереження № 1-от "Звіт дитячого закладу оздоровлення та відпочинку за літо 20__ року"
Капітальні інвестиції в Одеській області у січні–вересні 2018 року Капітальні інвестиції по містах та районах

Перший випадок захворювання домашньої собаки на сказ був виявлений і лабораторно підтверджений в Мамаївцях, а вже за кілька днів цю невиліковну хворобу підтвердили і в..

Огляд існуючих підходів до організації обліку валових доходів та валових витрат з податку на прибуток (податкового обліку) - Організація » Податк. облік Архів » Облік: Бухгалтерський облік - Бібліотека Бухгалтерського Обліку - Бухгалтерский учет - Бухучет, бух учет, бухучот, buh uchet, accounting - Библиотека бухучета
З появою нового Закону про податок на прибуток з'явилися такі терміни, як «перша подія», «облік приросту/убутку», «звичайна ціна», «витрати подвійного призначення», тощо, які раніше були невідомі бухгалтерській спільноті. З цієї причини і виникла необхідність по іншому будувати облік.
На дату «перекроювання» Закону про податок на прибуток (22 травня 1997 року) бухгалтерський облік вівся за старим планом рахунків, оскільки Закон про бухгалтерський облік був прийнятий лише у 1999 році, а новий план рахунків почали застосовувати починаючи з 2000 року.
Тому, майже відразу ж після змін до Закону про податок на прибуток світ побачив документ, який намагався визначити бухгалтерський облік ВД і ВВ - «Рекомендації з бухгалтерського обліку валових витрат і валових доходів», затверджені наказом Міністерства фінансів України від 4 серпня 1997 р. N 168.
Рекомендувалося ввести два нових балансових накопичувально-розподільчих рахунки, на яких здійснювати узагальнення інформації про ВВ та ВД.
Для обліку ВВ ввести рах.18, а ВД - рах.48 (зауважте, це нумерація за старим планом рахунків). Перш ніж потрапити до відповідної статті витрат, сума витрат повинна була «транзитом» пройти через цей рахунок. Аналогічна ситуація і з валовими доходами.
Але широкого поширення цей метод обліку не набув, можливо, тому, що мав статус лише рекомендаційного характеру, та й був не зовсім зручним в реалізації (необхідно було змінювати усі типові проводки, тощо).
Оскільки програмні продукти відразу ж після змін до Закону були не готові вирішити проблему організації податкового обліку, набули поширення так звані «наборки», які кожен бухгалтер придумував сам і робив виключно для власного користування, проте, які давали можливість хоч якого-небудь контролю. Деякі з підприємств, особливо малі та середні, користуються таким методом ведення податкового обліку і по сьогоднішній день.
Робота зі складання «наборок» зводилася до того, що на підставі даних бухгалтерського обліку бухгалтер складає реєстри (таблиці, списки і т.д.), вибираючи із бухгалтерського обліку саме ті дані, які повинні використовуватися для складання Декларації з податку на прибуток. Тобто, за своїм змістом, вони є звичайними регістрами обліку, проте, форма яких не передбачена і які самостійно розробляються бухгалтерами підприємств.
Згодом, у бухгалтерських програмах було реалізовано можливість ведення податкового обліку. Реалізована вона була шляхом зазначення у кожному документі та/або по кожній операції ознаки, згідно з якою сума операції включається чи не включається до складу валових доходів/валових витрат. Внаслідок цього, по кожному документу формується додаткова проводка на забалансових рахунках «Валові доходи» та «Валові витрати» із зазначенням аналітики за статтями Декларації з податку на прибуток, що, у підсумку, зробило можливим автоматичне формування Декларації у бухгалтерській програмі.
З одного боку, такий підхід вирішив проблему того, як необхідно вести податковий облік з податку на прибуток і дуже багато підприємств у різних бухгалтерських програмах ведуть таким чином облік і по сьогодні.
З іншого боку, зростає ймовірність помилок і ускладнюється контроль. Оскільки введення первинних документів у програму здійснюється рядовими бухгалтерами, і їх робота у більшості випадків є одноманітною, є велика ймовірність суто механічних помилок - бухгалтер може просто не вказати ознаку ВД/ВВ або вказати її невірно. Проконтролювати наявність таких помилок є не такою вже й простою задачею. Варіантів тут декілька.
1. Зайти у кожний первинний документ у програмі та перевірити його. Зрозуміло, що на великих підприємствах це завдання як мінімум нереальне.
2. Зробити співставлення даних, накопичених на забалансових рахунках обліку ВД та ВВ з даними балансових рахунків, на підставі яких вони сформувалися. Знов таки, специфіка діяльності більшості підприємств не завжди дозволяє зробити це просто порівнянням декількох списків даних. Під час співставлення даних доводиться все одно формувати певні наборки чи алгоритми, щоб вирішити, які дані з якими необхідно звіряти (назвемо їх далі - таблиці співставлення даних).
Тобто, незважаючи на те, що податковий облік автоматизовано у бухгалтерських програмах, говорити про його високу точність та бути на 100% впевненим у його правильності не можна. Він потребує додаткового контролю у зв' язку із наявністю людського фактору при введенні первинних документів, у зв'язку із появою нових нетипових господарських операцій та, звісно, із частими змінами законодавства, які викликають у бухгалтерів найбільше нарікань на долю.
3. Можна один раз розробити таблицю співставлення даних, про яку йшлося вище, поставити задачу програмістам та автоматизувати процес звіряння даних. Результатом такої автоматичної обробки буде сформований список відхилень із всієї сукупності господарських операцій за певний період. Залишиться лише проконтролювати кожну із операцій, за якими виникло відхилення. Зрозуміло, що такий підхід є найбільш раціональним, оскільки є найменш трудозатратним та дає високий рівень впевненості у відсутності у обліку суттєвих помилок.
При використанні цього підходу слід пам'ятати про те, що у разі появи нових нетипових господарських операцій, яких не було у обліку раніше, чи зміною окремих норм податкового законодавства, необхідно переглядати та вносити корективи у таблиці співставлення даних.
Крім «наборок» та ведення забалансових рахунків «Валові доходи» та «Валові витрати», існує ще один підхід, який є мало поширеним, проте з успіхом застосовується на деяких великих підприємствах.
Цей підхід полягає у створенні на підприємстві достатньо аналітичного плану рахунків, у який додатково до стандартних субрахунків додаються субрахунки вищого порядку, які власне і служать для розподілу сум витрат/доходів на ті, що включаються/не включаються до ВВ/ВД шляхом віднесення сум на відповідний субрахунок.
До субрахунку 202 «Купівельні напівфабрикати та комплектуючі вироби» відкривається два субрахунки вищого порядку 2021 «Купівельні напівфабрикати та комплектуючі вироби, що включаються до ВВ» та 2022 «Купівельні напівфабрикати та комплектуючі вироби, що не відносяться до ВВ».
На перший погляд, описаний підхід може здатися незручним та громіздким, але не поспішайте робити висновки.
Передумовою виникнення саме такого підходу до ведення обліку ВД та ВВ було те, що на великих підприємствах, які мають дуже складну специфіку діяльності проконтролювати ВВ та ВД у тому разі, якби вони велися на забалансових рахунках, дуже складно. І це ще ускладнюється тим, що формування аналітики по будь-якому із рахунків/субрахунків у бухгалтерському продукті при великій кількості робочих станцій може відбуватися доволі повільно, внаслідок чого на контроль правильності формування ВВ та ВД витрачалося б дуже багато часу та зусиль, і це не гарантувало б позитивного результату та своєчасності складання та подання Декларації з податку на прибуток.
Саме тому, такі підприємства й прийняли рішення про накопичення інформації про ВД та ВВ на рівні субрахунків.
- інформація про ВД та ВВ є доступною безпосередньо з оборотного балансу, сформованого з деталізацією за субрахунками
- контроль правильності формування ВД та ВВ здійснюється з використанням принципу обачності, який полягає у тому, щоб ВВ не були завищені, а ВД не були занижені. Для цього, головному бухгалтеру чи його заступнику з податкового обліку, достатньо сформувати у програмі аналітичні звіти лише за субрахунками, на яких відображаються ВВ чи ВД, та проаналізувати, чи не віднесено до їх складу неналежні суми (тобто суми, які не повинні включатися до ВВ/ВД). У цьому моменті необхідно зробити наголос: кожен бухгалтер погодиться, що візуально аналізувати список, у якому всі витрати за своїм змістом є однаковими набагато простіше, ніж аналізувати список, у якому є абсолютно різні за своїм змістом витрати. Саме в цьому моменті і є найголовніша інновація обраного підходу до організації податкового обліку з податку на прибуток.
- зникає необхідність формувати із місяця в місяць аналітичні звіти по кожному без виключення субрахунку. Аналіз тих субрахунків, на яких ВД та ВВ не відображуються, повинна здійснюватися бухгалтерією, проте вона є не настільки нагальною з точки зору наслідків, ніж аналіз «податкових» субрахунків. Тобто, значно скорочується обсяг даних для регулярного моніторингу бухгалтерією, що вивільнює значну кількість часу та суттєво знижує податкові ризики. Якщо, згодом, бухгалтерія виявить помилки на субрахунках, на яких ВД та ВВ відображатися не повинні (наприклад, сума витрат була віднесена бухгалтером не на той субрахунок, відповідно, не була включена до ВВ), у майбутніх податкових періодах така помилка виправляється у загальному порядку виправлення помилок, проте (наголошуємо!), таке виправлення не потягне за собою штрафних санкцій з боку контролюючих органів.
- складання Декларації з податку на прибуток не представляє собою серйозної проблеми і займає мінімум часу
Ми розглянули основні підходи до організації податкового обліку з податку на прибуток на підприємствах. Сподіваємось, наведена інформація виявиться для вас корисною. У наступних публікаціях ми більш детально зупинимось на окремих проблемах, пов'язаних із веденням податкового обліку з податку на прибуток.

Дуже відповідальним рішенням в житті, є будівництво будинку. Правда, що заміські володіння зводяться нема на короткий проміжок часу…
Сьогодні скління алюмінієвим профілем віконних конструкцій і фасадів будівель можна зустріти, буквально, всюди. У фасадній будівництві…
Віскі незмінно асоціюється у нас з дорожнечею, елітним суспільством і солідними чоловіками. Цей стереотип навіяний безліччю голлівудських…
Найдорожчий варіант виконання ремонту - укладення договору з будівельною фірмою. У цьому випадку все буде по закону, відповідальність…

6 лютого 2021 року виповнюється 25 років Антарктичній станції Академік Вернадський – визначальної дати для України й української науки. Цього дня чверть століття тому Україна повернулася до Антарктики, отримавши у дар від Великої Британії справжню перлину з-поміж антарктичних станцій – станція Фарадей дістала назву Академік Вернадський, і над нею замайорів український прапор.
6.02.1996: Фарадей – день заключний, Вернадський – день перший: знаменуючи присутність України в Антарктиці, над станцією Вернадський починає майоріти її Державний Прапор.
Київський національний університет імені Тараса Шевченка взяв безпосередню участь у цій визначній науковій події, адже саме університетський науковий працівник д. ф.-м. н. Геннадій Міліневський прийняв 6 лютого 1996 року антарктичну станцію від останнього бейз-коммандера Фарадея Данкана Хейга та підняв на її щоглі український прапор.
З цього часу розпочалася перша українська зимівля в Антарктиці під керівництвом Геннадія Міліневського – начальника і геофізика станції Академік Вернадський. Ця подія дала змогу українським вченим продовжити і започаткувати низку найактуальніших наукових досліджень світового рівня, зокрема у таких галузях знань як: фізика атмосфери, зміни клімату, геофізика, геологія, біологія.
Починаючи з 1947 року, довготривалі ряди спостережень озонового шару та озонової діри, іоносфери та магнітного поля Землі, дослідження з метеорології та змін клімату, які були продовжені на станції українськими вченими, і насамперед науковцями Університету, мають неоціненне значення, оскільки дають змогу контролювати і прогнозувати майбутні стани нашої планети. Наукові працівники Університету впродовж чверть століття працювали і продовжують працювати на Антарктичній станції Академік Вернадський під час зимівлі та літнього сезону.
У числі наших університетських зимівників варто згадати фізиків Миколу Леонова, Олександра Колесника і Володимира Лозицького, біолога Михайла Головушкіна, геолога Анатолія Чернова, а також виконавців сезонних досліджень – біологів Ірину Козерецьку та Володимира Безрукова, геолога Валерія Морозенка.
Університет продовжує здійснювати супровід унікальних і майже цілодобових спостережень на станції Академік Вернадський за озоновою дірою у стратосфері над Антарктикою. Результати наукових досліджень опубліковані у високорейтингових міжнародних наукових часописах квартилю Q1 (до прикладу, Milinevsky, G., Evtushevsky, O., Klekociuk, A., Wang, Y., Grytsai, A., Shulga, V., Ivaniha, O. Early indications of anomalous behavior in the 2019 spring ozone hole over Antarctica. International Journal of Remote Sensing. 2020. 41(19). 7530--7540; 
Від перших антарктичних експедицій і до нині вагомий внесок у розвиток досліджень флори і фауни Антарктики здійснюють наукові і науково-педагогічні працівники Інституту біології та медицини. Співробітники Інституту безпосередньо брали участь у зимівлях: доцент Лопарев С. працював у складі п’ятої української антарктичної експедиції у 2000-2001 рр., науковий співробітник Головушкін М. – у складі шостої української антарктичної експедиції у 2001-2002 рр.; доцент Трохимець В. – у складі дванадцятої української антарктичної експедиції у 2007-2008 рр., доцент Козерецька І. також працювала у складі тридцятої Польської антарктичної експедиції у 2005 р. У роботі сезонних експедицій брали участь доцент Алексієнко В. (1997), професор Войціцький В. і доцент Безруков В. (2003), доцент Козерецька І. (2005), професор Поліщук В. (2005, 2008), доцент Трохимець В. (2020).
Тривалі дослідження флори та фауни Антарктики вченими Інституту біології медицини мають як наукові, так і практичні здобутки. Так, у результаті досліджень пігментованих форм мікроорганізмів прибережної Антарктики професоркою Тетяною Береговою виявлено перспективні для фармацевтичної промисловості біологічно активні речовини. Дослідницькою групою професора Олексія Савчука розроблено нові підходи до отримання перспективних біотехнологічних продуктів білкового походження з морських гідробіонтів Антарктичного регіону. У результаті досліджень професора Дмитра Лукашова надано оцінку ступеня і джерел забруднення токсичними хімічними елементами о.Галіндез, де розташовано Антарктичну станцію Академік Вернадський. Дослідницькою групою професорки Наталії Таран для з’ясування стратегій формування стрестолерантності рослин за умов глобальних кліматичних змін проводяться дослідження адаптаційних реакцій фотосинтезуючих систем двох видів судинних рослин (Deschampsia antarctica E.Desv. та Сolobanthus quitensis (Kunth) Bartl.), які існують у суворому кліматі Антарктики.