Свято Івана Купала (церковна назва - Різдво Івана (Іоана) Предтечі) є одним із найбільш улюблених свят української молоді. Це день води й сонця (вогню). З давніх-давен цей день був оповитий легендами та мав численні традиції.
У давнину саме в цей день люди купалися в річках та водоймах. На Івана Купала обов'язково треба було зануритися у воду між ранковою та обідньою службою в церкві, оскільки вважали, що це лікує від усіх хвороб.
Говорили, що 7 липня не купається тільки чаклун, а тому уважно спостерігали за сусідами.
Також 7 липня була поширена традиція палити багаття і стрибати через них – вірили, що так можна «спалити» всі хвороби. Крім того, загадували бажання, яке, як уважали, збувалося, якщо вдалося перестрибнути. Цікаво й те, що вогонь на Івана Купала було прийнято добувати саме тертям – тоді він допоможе вилікувати багато хвороб. Вірили також, що вночі 7 липня відьми злітаються на Лису гору, прокидається і інша нечисть (лісовики, русалки і т. д.). Для захисту від них на двері й вікна люди вішали кропиву та полин.
А ще існує легенда, що на Івана Купала в лісі розцвітає чарівна квітка папороті. Квітне вона тільки одну мить, а охороняє її цвіт усіляка нечисть. За розповідями, опівночі із широких листків папороті раптом з'являється пуп'янок, який на очах зростає і тягнеться вгору. З нього з'являється червоно-вогняна квітка, така яскрава, що боляче дивитися.
Хто добуде чарівний цвіт – не матиме перед собою нічого неможливого.
Спробуйте й ви пошукати квітку папороті.