Літургійні читання східного обряду та роздуми із журналу «Скинія» на 22 жовтня
Сатана падає з неба, мов блискавка, і після цього Ісус наділяє своїх учнів владою. Сатана втратив владу: Ісус Христос її відібрав у нього і віддав своїм учням. Що ж це за влада? Наступати на зміїв, скорпіонів і всю ворожу силу. Старий Адам, з’ївши плід пізнання добра і зла, своїм непослухом сам віддав владу над собою в руки сатани. Новий Адам — Ісус Христос — відібрав цю владу в сатани та віддав її своїм учням, тобто Церкві. Це влада в духовному світі, ми її отримали також. Христос обіцяє, що ніщо нам не пошкодить. Це стосується тільки Його учнів. Однак це не головна причина для радості, навіть Ісус застерігає радіти цьому: не радійте тому, що духи вам коряться, але радійте тому, що ваші імена записані на небі. Ось це головний привід для радості.
Що означає, що моє ім’я є записаним на небесах? Весь Всесвіт постав Словом Божим, в тому числі і Небеса. Ним постало все, і ніщо, що постало, не постало без нього (Йн 1,3). Коли я будую Божу твердиню у своєму серці Божим Словом, моє ім’я будується тим самим Словом на небесах. Навіть більше: моє ім’я стає Словом на небесах, тобто я стаю богом по благодаті, моє ім’я набуває божественних ознак, моя спільність у божественному внутрішньому житті Святої Трійці стає чимось реальним.
Яку ж я маю мати внутрішню поставу аби наслідувати це? Ти втаїв це від мудрих та розумних і відкрив немовляткам. Друге застереження від Христа — не вважати себе мудрим та розумним, а мати поставу немовляти. Немовля сліпо довіряє і завжди бажає перебувати разом з мамою. Згадаймо, що Дух Святий єврейською мовою — це особа жіночого роду. Невже ж забуде молодиця своє немовля? Не матиме жалю до сина свого лона? Та хоча б вона й забула, я тебе не забуду (Іс 49,15).
Довіряти Богу, постійно прагнути перебувати зі Святим Духом та мати просту поставу — це шлях до обожествлення свого імені та вічного спасіння.
Журнал «Скинія» — греко-католицький двомісячник, присвячений щоденній духовності.