Її курс прослухали кілька сотень бійців.
Протягом місяця доцент кафедри психології, педагогіки та філософії КрНУ Ольга Літвінова проводила для військовослужбовців заняття з психологічної підготовки. Курс прослухали кілька сотень бійців. На знак подяки за плідну та ефективну співпрацю командування військової частини** нагородило Ольгу Літвінову почесною грамотою.
Кандидат психологічних наук, доцент Ольга Літвінова разом із двома своїми випускницями працювала у складі групи фахівців. Вона зазначила:
"Я дуже вдячна, що ми підібрали таку потужну команду – це були дві мої випускниці магістерської програми цього року та три міських психолога. Ми отримали професійну підтримку від київських військових психологів, вони забезпечили нас протоколами надання першої психологічної допомоги в умовах бойового стресу. Тобто, це були не просто розмови з бійцями, ми діяли чітко за протоколами", - зазначила вона.
Щодо необхідності проведення психологічної підготовки бійців, розповіла наступне:
"Наразі за стандартами багатьох армій світу необхідно проводити психологічну підготовку військовослужбовців перед тим, як вони потраплять до зони бойових дій. Це потрібно для того, щоб бійці, які знаходяться в умовах бойового стресу, не мали потім негативних наслідків переживання такого стресу, який може привести до посттравматичних стресових розладів. Мета наших занять – психоедукація і набуття навичок саморегуляції свого психологічного стану в ситуаціях, коли існує загроза життю. Психоедукація – це надання військовим певних знань про те, як їх тіло та мозок можуть реагувати в умовах стресу – наприклад, під час бою, в умовах виникнення несподіваних вибухів, під час потужних обстрілів тощо. Навіть огляд місця бою може викликати стрес. У таких умовах наша психіка може спрацювати по-різному, наприклад, мозок може відреагувати на ці події такими станами, як ступор, істерика, паніка, страх, агресія. Можуть мати місце такі фізіологічні прояви, як блювота, діарея тощо. Ці стани заважатимуть бійцям ефективно виконувати бойове завдання. Також це може створити небезпеку для самого бійця та його товаришів. Натомість коли військовий заздалегідь знає про такі стани, він розуміє, що це нормальна реакція на ненормальні події, учасником яких він став. Ми розповідали бійцям про ці стани, пояснювали, яким чином, за якими ознаками вони можуть виявити їх у себе чи у своїх бойових побратимів, а також на кожен стан надавали рекомендації щодо того, як опанувати себе чи допомогти товаришу, тобто надавали практичні навички самодопомоги", - прокоментувала Літвінова.
Та розповіла про навички можуть допомогти, наприклад, у стані паніки?
– Найпростіші – такі, як дихання, гучні впевнені команди. У панічному стані людині здається, що вона помирає, вона не може вдихнути, дуже важливо допомогти їй опанувати себе в такій ситуації. Важливо вчасно пояснити, що вона не вмирає, вона може дихати, це лише паніка. Добре, якщо у цей час поруч опиниться побратим, який спокійно і впевнено казатиме: дихай, дихай! Людина швидше заспокоїться, коли відчує, що поруч знаходиться хтось у нормальному психічному стані. Також дуже важливо вчасно зупинити свого товариша, якщо він у стані паніки, відібрати у нього зброю, щоб він не накоїв якихось незворотних дій, повернути його до реальності. Коли людина у стані істерики, паніки, вона може робити що завгодно, бігти куди завгодно, стріляти куди завгодно, і таким чином наразити на небезпеку і себе, і своїх побратимів. Тому ми надавали військовим навички самодопомоги. Наразі ми кажемо кожному бійцю, що найперше його завдання – зберегти своє життя. Певних стресових станів не треба соромитись, і не варто над ними іронізувати, потрібно знати, що це таке та як з цим впоратись. Наша психіка може відновитися навіть після дуже страшних подій, але з цим треба працювати.
Нагадаємо,
Аріна Алініна
За матеріалами