Частина перша. Княгиня Трубецька, дружина нудиться в Сибіру декабриста, їде до чоловіка. Їй нелегко залишати рідний дім і батька, якого вона, можливо, більше не побачить, але її кличе «борг інший, і вище, і важче», і батько, благословивши дочка, відпускає її. Він власноруч перевірив, чи зручний дорожній візок, розпорядився впрягти шістку коней і дав княгині супроводжуючим свого секретаря. Дорога стояло нелегке. Стояла сувора зима: «в двадцятий день ледве приїхали в Тюмень». В дорозі княгиня згадує своє колишнє життя: «Багатство, блиск! Високий будинок на березі Неви », щасливе дитинство, вдале заміжжя,« потім знову бали, бали … у них сановники, посли, весь модний світла них … »Але вже не повернути« тих днів минулих ». Княгиня в дорозі засинає; їй сниться Сенатська площа, все, що відбувалося там 14 грудня, і фатальна хвилина повстання. «Тоді-то гармати навели, сам цар скомандував:« па-ли! »
Частина друга. Кибитка прибуває до Іркутська, де княгиню зустрічає губернатор. Без його наказу їй не дадуть коней і вона не зможе продовжувати свій шлях до Нерчинська. Губернатор починає вмовляти княгиню відмовитися від свого рішення. Він описує жахливі картини тих місць, де їй доведеться жити, переконує, що княгиню вб’є тамтешній клімат, де вісім місяців зима, що вона повинна повернутися до Петербурга. Княгиня відповідає:
• Що там знайду я? Святенництво, зганьблену честь, нахабної погані торжество І підленьке помста. Ні, ні, я бачити не хочу Продажних і тупих, Не здамся я катові Вільних і святих ».
Губернатор волає до гордості княгині, Кажучи, що князь-де, не подумавши про дружину, «захопився примарою порожнім». «До батьківщині любов суперниця моя, – відповідає на це Трубецька, – і якщо б потрібно було, знову йому пробачила б я! .. »Тоді губернатор вдається до останнього засобу: вимагає, щоб вона відмовилася від всіх своїх прав – права майна, права дворянства. Княгиня готова і на це, її не лякає бідність. Нарешті губернатор заявляє, що не має права відпустити їй коней і що її поведуть по етапу з конвоєм, як водять злодіїв і каторжників:
• «Посередині дня – привал,
• З заходом дня – нічліг,
• А ураган в степу застав –
• Закапуйте в сніг!
• Трудненек шлях! Так ось-з яким:
• Вирушить п’ятсот, А до Нерчинських рудників
• І третини не дійде! Вони, як мухи, мруть в дорозі,
• Особливо взимку … І вам, княгиня, так іти? ..
• Поверніться-ка додому!
• Княгиня
• О ні! я цього чекала …
• Але ви, але ви … лиходій! .. Тиждень ціла пройшла …
• Ні серця у людей! Навіщо б раз не сказати? ..
• Вже йшла б я давно … Звеліть ж партію сбирать –
• Іду! мені все одно! »
Виклад поеми М. Некрасова «Княгиня Трубецька». Поема у двох частинах
Частина перша. Княгиня Трубецька, дружина нудиться в Сибіру декабриста, їде до чоловіка. Їй нелегко залишати рідний дім і батька, якого вона, можливо, більше не побачить, але її кличе «борг інший, і вище, і важче», і батько, благословивши дочка, відпускає її. Він власноруч перевірив, чи зручний дорожній візок, розпорядився впрягти шістку коней і дав княгині супроводжуючим свого секретаря. Дорога стояло нелегке. Стояла сувора зима: «в двадцятий день ледве приїхали в Тюмень». В дорозі княгиня згадує своє колишнє життя: «Багатство, блиск! Високий будинок на березі Неви », щасливе дитинство, вдале заміжжя,« потім знову бали, бали … у них сановники, посли, весь модний світла них … »Але вже не повернути« тих днів минулих ». Княгиня в дорозі засинає; їй сниться Сенатська площа, все, що відбувалося там 14 грудня, і фатальна хвилина повстання. «Тоді-то гармати навели, сам цар скомандував:« па-ли! »
Схожі твори:
- Мої міркування над прозою А. П. Платонова
- Твір По творчості А. А, Ахматовій
- «Російський характер» (за «Розповідям Івана Сударєва»)
- Образ доктора Старцева в оповіданні А. П. Чехова «Іонич»
- Мій шлях до школи. Твір-опис місцевості на основі особистих спостережень
- Літературна творчість Лермонтова в період юності
- Символічний зв’язок образів п’єси Чехова «Вишневий сад» з різними часовими шарами
- Учнівський твір на тему Духовне становлення особистості
- Традиції російської класики у творчості І. Буніна
- Про жанрові особливості циклу «Записки мисливця»