Білодід Іван Костянтинович — wiki
Іван Костянтинович Білодід
Білодід Іван Костянтинович — 1906, 16 (29 серпня), с.Успенське (нині Успенка) Онуфріївського району Кіровоградської області — 1981, 21 вересня, Київ - український мовознавець, педагог, дійсний член АН СРСР і АН УРСР, доктор філологічних наук, професор, заслужений діяч науки УРСР, лауреат Державної премії УРСР, член президії АН УРСР, директор Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні, головний редактор журналу "Мовознавство".
Іван Костянтинович Білодід народився 29 серпня 1906 року в селі Успенка Онуфріївського району теперішньої Кіровоградщини і був першою дитиною в родині Білодідів. Село було засноване козаками Полтавського полку як військове поселення у 20-х роках 18 століття. Певний час військовим кантоном командував капітан Бєлодєдов, їх далекий предок, який після ліквідаціїї поселень залишився там жити. Усі Бєлодєдови перетворилися на Білодідів уже в новітні часи, за радянської влади, у період "українізації". Батько Івана Костянтиновича був грамотною людиною. Як згадує син І.К. Білодіда Олександр Іванович Білодід, про дідову освіту нічого не відомо, але "працюючи управителем справами у маєтку одного поміщика, він перечитав повністю всю його домашню бібліотеку, куди входили твори світової літератури, включаючи українську і російську... Часто вечорами, збираючи своїх онуків в одній кімнаті, він розповідав зміст літературних творів, читав напам'ять поезію". Крім того він був дуже міцний фізично, володів прийомами грецької класичної боротьби, і, взагалі, вирізнявся від інших односельців. Його було призначено волосним старшиною над трьома селами: основним його завданням було проведення столипінської аграрної реформи, а П.А.Столипіна він знав особисто. Його дружина, Килина Євдокимівна Іванова, походила із сусіднього села Куцеволівки, де оселився її численний рід, переселенці з Росії, народила йому трьох синів і одну дочку, найулюбленішим для неї був син Ваня. Вона була неписьменна, а діти й онуки відзначилися здатністю до художнього мислення, здобули вищу філологічну освіту. Після Жовтневої революції сім'ю Білодідів розкуркулили, хоча відбирати не було чого. Великих наділів не мали, відібрали коней. Який час Костянтин Білодід відсидів у тюрмі, звідки його витягли червоні комісари і доручили посаду військового писаря в одній з частин Червоної Армії. Закінчив він свою кар'єру у повоєнні роки нічним сторожем біля колгоспної комори.
І.К.Білодід після закінчення школи навчався у Дніпродзержинському педагогічному технікумі. Викладав російську та українську мови в селі Куцеволівка, а потім вступив на філологічний факультет Харківського державного університету. Там його помітив професор Леонід Арсенійович Булаховський, який став для нього учителем і наставником. Під час навчання в університеті на І.К.Білодіда було написано доноси, і його виключили з університету, комсомолу. Л.А.Булаховський звернувся до НАРКОМПРОСу УРСР із проханням дозволити І.К.Білодіду закінчити університет вільним слухачем, і він закінчив навчання в 1932 році. До початку Великої Вітчизняної війни І.К.Білодід працював викладачем мовознавчих дисциплін у вищих навчальних закладах Харкова. В 1934 році народився син Олександр. У 1935 році І.К.Білодід переїхав з сім'єю у Київ, де отримав посаду літературного редактора у видавництві "Комуніст", дружина працювала вчителькою в одній із залізничних шкіл Києва. Дружина Івана Костянтиновича, Зінаїда, була дочкою купця 1-ї гільдії Івана Петровича Міленіна з тої самої Успенки, що й він. Вони разом навчалися в сільській школі, потім в Верхньодніпровському училищі, разом вчителювали (села були поруч), а потім побралися і були разом усе життя. Перед початком Великої Вітчизняної війни І.К.Білодіда запросили на викладацьку роботу до Львівського державного університету на кафедру російської мови. З перших днів війни І.К.Білодід перебрався до Києва і добровольцем пішов на фронт. Спершу — рядовий, згодом - бойовий офіцер. Він закінчив прискорені курси оперативної військової підготовки в Саратовському піхотному училищі. Після цього його призначили заступником начальника оперативного відділу штабу корпусу 6-ї танкової армії, з якою він пройшов усю війну. Після Південно-Західного, Західного, Першого і Другого українських фронтів бойовий шлях привів його на Далекий Схід. Восени 1945 року японський віце-адмірал Кабаясі здав Порт-Артур заступникові начальника оперативного відділу 19-го гвардійського механізованого корпусу 6-ї гвардійської танкової армії гвардії майору Білодідові. Демобілізувався І.К.Білодід лише у 1946 році, маючи 10 бойових орденів. Його не відпускали з армії, пропонували службу у Москві — викладати оперативне військове мистецтво в Академії бронетанкових військ, одночасно навчаючись в ній. Але він послухався Л.А.Булаховського зайнятися наукою. Ще під час війни Білодід друкує оповідання, нариси, невеличкі есе у фронтових газетах. Мирне життя Іван Костянтинович починає вченим секретарем і заступником директора з наукової частини Інституту мовознавства ім.О.О.Потебні АН УРСР. Одночасно він завідував кафедрою української мови філологічного факультету університету ім.Т.Г.Шевченка. Свій науковий шлях І.К.Білодід розпочав підготовкою публікації з питань мовознавства, зокрема дослідження мови художньої літератури. У 1947 році він захищає кандидатську дисертацію, а в 1952 - докторську. У1957 році І.К.Білодіда обирають академіком АНУРСР. Рекомендують вченого на здобуття цього почесного звання його вчителі — академік В.В.Виноградов і Л.А.Булаховський. Того ж року І.К.Білодіда призначають міністром освіти УРСР. На цьому посту він працює до 1962 року. З Міністерства освіти Іван Костянтинович повертається до Інституту мовознавства АН УРСР вже як директор. Під його керівництвом Інститут досягає значних наукових здобутків. З 1962 по 1975 роки виходить друком близько 10 монографічних мовознавчих досліджень й публікується понад 200 статей. Переважна більшість праць присвячена питанням історії літературної мови та лінгвостилістики, але вченому не чужі й різноманітні питання загального мовознавства, історичної граматики, лексикографії та лексикології; ученого також цікавлять питання теорії перекладу, питання історії вітчизняного мовознавства тощо. Своїми численними дослідженнями, розвідками, рецензіями і навіть загальнодоступними газетними статтями, які є відповіддю на актуальні проблеми мовознавчої науки і мовної практики, культури мови, він розкриває закономірності процесу розвитку мов. Першою великою справою, виконаною І.К.Білодідом в Академії, була організація видання укладеного напередодні війни "Російсько -українського словника". Редагувалася ця праця під час евакуації Академії в Уфі, надрукований словник у Москві у 1948 році, який зразу було піддано гострій критиці. Попри всі недоліки словник витримав кілька перевидань, а як тільки створилися кращі соціально-історичні умови, Іван Костянтинович сприяв створенню нового тритомного перекладного словника, що став значним кроком у розвитку української лексикографії. Працю удостоєно Державної премії УРСР. Інститут мовознавства ще до війни розпочав роботу над академічним "Курсом української літературної мови". Двотомник вийшов в 1951 році за редакцією академіка Л.А.Булаховського, де вступний розділ та декілька інших були написані І.К.Білодідом. З 1961 по 1981 рік він очолює Інститут мовознавства, а з 1964 - Український комітет славістів, з того ж часу входить до складу Радянського і Міжнародного славістичних комітетів. У 60-ті роки Білодід був ініціаторм написання нового курсу "Сучасна українська літературна мова". Вона вийшла в 1969-1973 роках. Чимало праць І.К.Білодіда присвячено історії славістичної думки, зокрема постаті відомого вченого О.О.Потебні. Він багато написав про цю особистість, був відповідальним редактором збірника "О,О.Потебня". Окрему сторінку його творчого спадку становлять праці про свого вчителя і наставника Л.А.Булаховського. Це статтті, біобліографічне видання, п'ятитомне видання праць академіка Булаховського протягом 1975-1982 років.
Не з усім, що вийшло з під пера І.К.Білодіда погоджуються сучасні мовознавці, зокрема, І.К.Білодід доводив , що російська мова може й повинна мати домінуюче становище в СРСР. Класики української літератури критично ставилися до поглядів І.Білодіда. Головним його опонентом був визнаний український філолог, славіст, професор Колумбійського університету Ю.В.Шевельов. Але тритомний російсько-український та шеститомний українсько-російський словники, одинадцятитомний "Словник української мови", п'ять томів "Сучасної української літературної мови", два томи "Історії української літературної мови" і сотні інших праць з історії української мови, діалектології, соціолінгвістики, лінгвостилістики написані ним або вийшли за його редакцією. Одночасно з напруженою науковою роботою, І.К.Білодід займався громадською роботою: був членом республіканського Товариства "Знання", головою правління українського відділення "Товариства радянсько-німецької дружби", головою Українського комітету славістів, членом Радянського та Міжнародного комітетів славістів, був головним редактором журналу "Мовознавство" з початку його заснування. Під керівництвом І.К.Білодіда підготували й захистили докторські й кандидатські дисертації понад 30 вчених — українських, російських, білоруських, молдавських, чеських, польських. М.Т.Рильський писав :" Перу І.К.Білодіда належать грунтовні праці про розвиток сучасної літературної української мови та про мову окремих письменників — праці, без яких не може тепер обійтись жоден дослідник сучасної літератури і жоден лінгвіст, цікавлячись мовними процесами, що відбуваються в нашому письменстві".
Помер Іван Костянтинович Білодід 21 вересня 1981 року у Києві, похований на Байковому кладовищі. Автори надгробного пам'ятника скульптор М.Харченко і В.Мікропуло, архітектор В.Олійник.
Нагороджений двома орденами Леніна, орденами Вітчизняної війни 1-ї та 2-го ступеня, Червоного Прапора, Трудового Червоного Прапора, Червоної Зірки, Дружби народів, «Знак Пошани», багатьма медалями.
Заслужений діяч науки УРСР з 1966 року.
У Києві,на вулиці Михайла Грушевського, 4 де він працював ( 1960 -1981 рр.) встановлено меморіальну дошку.
Основні видання творів І.К.Білодіда
Білодід, Іван Костянтинович. Вибрані праці: В 3 т. / Іван Костянтинович Білодід; Редкол. В. М. Русанівський (голова) та ін.; АН Української РСР. Ін-т мовознавства. - К.: Наук. думка. - 1986 Покажчик осн. мовозн. праць І. К. Білодіда: Т3. - с. 393-409
Білодід І. К. Мова і стиль роману "Вершники" Ю. Яновського / І. К. Білодід; Академія Наук Української РСР. - К.: АН УРСР, 1955. - 127 с.
Білодід І.К. Питання розвитку мови української радянської художньої прози (Переважно післявоєнного періоду. 1945-1950 рр.).- К.: АНУРСР, 1955. - 326 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Мова творів Олександра Довженка (Збірник "Зачарована Десна")/ І.К.Білодід. - К.: Вид-во Акад. наук УРСР, 1959. - 95 с.
Білодід, Іван Костянтинович. На шляхах перебудови школи / І.К.Білодід. - К.: Радянська школа, 1959. - 83 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Вчення М.В.Ломоносова про три стилі і його значення в історії російської і української літературних мов/ І.К.Білодід. - К.: Вид-во Акад. наук УРСР, 1961. - 36 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Т. Г. Шевченко в історії української літературної мови / Іван Білодід; ред. М. А. Жовтобрюх; АН УРСР, Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні. - К.: Наук. думка, 1964. - 134,[2] с.: портр. - Бiблiогр. в пiдрядк. прим.
Білодід, Іван Костянтинович. Вук Караджич в історії українсько-сербських наукових зв'язків/ І.К.Білодід. - К.: Наукова думка, 1965. - 48 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Поетична мова Максима Рильського / Іван Костянтинович Білодід; Академія Наук Української РСР, Інститут мовознавства ім. О.О. Потебні. - К.: Наукова думка, 1965. - 174 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Каменяр українського слова (Про І.Я. Франка) / І.К.Білодід. - К.: Наукова думка, 1966. - 67 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Розвиток мов соціалістичних націй СРСР / Іван Костянтинович Білодід; Академія Наук Української РСР, Інститут мовознавства ім. О. О. Потебні. - К.: Наукова думка, 1967. - 287 с. - Бiблiогр. в пiдрядк. прим.
Білодід, Іван Костянтинович. Леонід Арсенійович Булаховський/ І.К.Білодід. - К.: Наукова думка, 1968. -80 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Граматична концепція О.О.Потебні. - К.: Вища школа, 1977. - 303 с.
Білодід, Іван Костянтинович. Києво-Могилянська академія в історії східнослов'янських літературних мов: нариси з історії української літературної мови / Іван Білодід; ред. В. М. Русанівський; АН УРСР, Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні. - К.: Наукова думка, 1979. - 197,[3] с.: іл. - Іменний покажч.: с. 195-198
Українська радянська енциклопедія: [в 16-ти т.] / АН УРСР; Редкол.: М. П. Бажан (гол. ред.), О. І. Білецький, І. К. Білодід. - К.: Акад. наук УРСР. – 1962.
Гольденберг Л. І. Українська мова: бібліогр. покажчик (1918-1961 рр.) / Л. І. Гольденберг, Н. Ф. Королевич; авт. передм. І. К. Білодід; АН УРСР, Державна публічна бібліотека (Київ), Інститут мовознавства ім. О. О. Потебні (Київ). - К.: Вид-во Акад. наук УРСР, 1963. - 300 с
Медведєв, Федір Пилипович. Вступ до курсу історії української мови: учбовий посібник для студентів філол. фак. ун-тів / Федір Медведєв; за заг. ред. І. К. Білодіда. - Харків: Вид-во Харківського ун-ту, 1967. - 152 с. - Бібліогр.: с. 138-151
Російсько-український словник: в 3-х томах / АН УРСР, Інститут мовознавства ім. О. О. Потебні; ред.: Й. А. Багмут, І. К. Білодід, С. І. Головащук. - К.: Наукова думка. - 1970
Словник української мови: [В 10-ти т.] / АК УРСР; Ред. кол.: Білодід І.К. та ін. - К.: Наук. думка. - 1970
Ужевич Іван. Граматика слов'янська І.Ужевича. [Паризький рукопис. Арраський рукопис] / Іван Ужевич; Підготували до друку і вступ. ст. написали І.К.Білодід і Є.М.Кудрицький; Пер. латин. тексту на укр. мову, примітки Є.М.Кудрицького; Відп. ред. М.А.Жовтобрюх. - К. : Наук. думка, 1970. - XXVI, 71,86,114 с., разд. паг.: іл. - (Сер. "Пам'ятки української мови XVII ст."). - Текст латин., слов. і укр. мовами. - Опр. слов. мовою. - Бібліогр. та покажчик слів і граматич. форм. склав Є.М.Кудрицький: с.73-113
Кримський, Агатангел Юхимович. Твори: В 5 т. / Агатангел Юхимович Кримський; Агатангел Кримський; Редкол. Білодід І.К.(гол.), О.І. Гасунець, О.І. Дей та ін. - К.: Наук. думка. - 1972
Рильський, Максим Тадейович. Як парость виноградної лози: [збірка творів та висловлювань про рідну мову] / Максим Рильський; укл. Г. М. Колесник; ред. І. К. Білодід. - К.: Наукова думка, 1973. - 258,[6] с. : портр.
Булаховський, Леонід Арсенійович. Вибрані праці: В 5 т. / Леонід Арсенійович Булаховський; Ред. І. К. Білодід, Авт. передм. Т. Б. Лукіна. - К.: Наук. думка. - 1975
Словник староукраїнської мови XIV-XVI ст.: у 2 т. / АН Української РСР, Ін-т суспільних наук; редкол.: Л. Л. Гумецька (гол. ред.) та ін., авт. передм. І. К. Білодід. - К.: Наукова думка. - 1977
Білодід І.К. Стилістичне використання засобів словотвору // Українська мова в школі. - 1951. - № 3.- С. 24-31
Білодід І.К. Творчо відображати в перекладі особливості стилю письменника (До видання українською мовою "Путешествия из Петербурга в Москву" О.Радищева) // Вітчизна. - 1952. - № 5. - С.177 -182
Білодід І.К. Дослідник скарбів рідної мови (До 70-річчя М.Т.Рильського) // Народна творчість та етнографія. - 1965. - № 2. - С. 33
Білодід І.К. Пленум Міжнародного комітету славістів у Відні (Доповідь на засіданні українського комітету славістів) // Радянське літературознавство. - 1966. - № 2 . - С.68-72
Білодід І.К. Українські мовознавчі традиції і сучасність // Українська мова і література в школі. - 1967. - № 9.- С. 1-7
Білодід І.К. Виховання культури усного побутового мовлення // Мовознавство. - 1968. - № 5. - С. 3-10
Білодід І.К. Стилістика великих синтаксичних сполук // Українська мова і література в школі. - 1970.- № 12. -С. 16-26
Білодід І.К. Ритмомелодика слова (мови) [фрагменти]// Українська мова і література в школі. - 1971.- № 4. -С. 19-30
Білодід І.К. Широта слов'янознавчих досліджень (Про роботу паризького Пленуму Міжнародного комітету славістів // Радянське літературознавство. - 1971. - № 11. - С. 82-84
Білодід І.К. Живий у пам'яті поколінь (Про Г.Сковороду)/ І.К.Білодід // Літературна Україна. - 1972. - 1 грудня
Білодід І.К. Мовна щедрість художника: (Мовностилістичні засоби творів М.П.Стельмаха) /І.К.Білодід // Українська мова і література в школі. - 1972. - № 5. - С. 28
Білодід І.К. До 7 Міжнародного конгресу славістів // Радянське літературознавство. - 1973. - № 1.- С. 65-67
Білодід І.К. Деякі аспекти взаємодії пізнавальної та естетичної функції мови // Вісник АН УРСР. - 1975. - № 8. - С. 37-45
Білодід І.К. Дієслово у граматичному вченні О.О.Потебні // Мовознавство. - 1976. - №3. - С.21-31
Білодід І.К. Мовознавча наука і школа // Мовознавство. - 1976. - № 2 .- С. 3-13
Білодід І.К. Професійні горизонти викладача мови в середній школі // Українська мова і література. - 1976. - № 5. - С. 5
Білодід І.К. Мова масово-політичної і ділової інформації як структурно-функціональний стиль сучасної літературної мови// Мовознавство. - 1977.- № 4.- С. 3-11
Білодід І.К. Високе покликання вченого // Радянська освіта. - 1978. - 25 листопада
Білодід І.К. Мова і професія // Українська мова і література в школі. - 1978. - №1.
Білодід І.К. Скарби мови народу // Радянська Україна. - 1980. - 10 лютого
Белодед И. Неутомимый труженик // Воспоминания о Максиме Рыльском. - М., 1984. - С.265-275
Про життя і творчість І.К. Білодіда
Іван Костянтинович Білодід: Бібліографічний покажчик / Вступ. ст. В.М.Русанівського; Уклад.: Н.Ф.Королевич, Л.П.Мостицька. - К.: Наукова думка, 1976. - 59 с. - (Біобібліографія вчених УРСР)
Білодід Іван Костянтинович (29.08. 1906 -21. 09. 1981) // Українська радянська енциклопедія: У 12 т./ Гол. редкол.: М.П.Бажан (голов.ред.) та ін. - 2-ге вид. - Т.1. К., 1977. -С. 453
Іван Костянтинович Білодід // Гордієнко К. Рясне слово. - К., 1978. - С. 110-112
Іван Костянтинович Білодід // Корнійчук О. Життя — джерело мистецтва. - К., 1985. -С.88-95
Білодід Іван Костянтинович (29.08. 1906 - 21. 09. 1981) // Український радянський енциклопедичний словник: У 3 т./ Редкол.: Ф.С.Бабичев (головн. ред.) та ін. - 2-ге вид. - Т. 1. - К., 1986. - С.174
Шевельов, Юрій Володимирович. Я – мене - мені... (і довкруги): Спогади / Юрій Володимирович Шевельов. - Х.: Березіль; Нью-Йорк: Вид-во М.П. Коць. - 2001 Кн. 1: В Україні. - 2001. - 428 с. - Покажч. імен: с. 414-428
Шевельов, Юрій Володимирович. Я – мене - мені... (і довкруги): Спогади / Юрій Володимирович Шевельов. - Х.: Березіль; Нью-Йорк: Вид-во М.П. Коць. - 2001 Кн. 2: В Європі. - 2001. - 303 с. - Покажч. імен: с. 295-303
Білодід Іван Костянтинович (16(29).08. 1906 - 21. 09. 1981)// Енциклопедія сучасної України / Гол. редкол.: І.М.Дзюба та ін. - Т.2. - К., 2003. - С. 807-808
Білодід Іван Костянтинович (16(29).08. 1906 -21. 09. 1981) // Українська мова: Енциклопедія / Редкол.: М.М.Русанівський (співголов.) та ін. - 2-ге вид., випр. і доповн. - К., 2004. - С. 50-51
Шевельов, Юрій. Вибрані праці: у 2 кн. / Юрій Шевельов. - К.: Києво-Могилянська академія. - 2008. - До 100-річчя від дня народження. - ISBN 978-966-518-494-2 Кн. 1: Мовознавство / укл. Лариса Масенко. - 2008. - 582,[1] с. - Бібліогр. в кінці ст.; Іменний покажч.: с. 571-582; Бiблiогр. в пiдрядк. прим.
Жовтобрюх М.А. І.К. Білодід // Українська мова і література в школі. - 1966.- № 9. - С.92-93
Журавський В. Академік з Успенки // Наддніпрянська правда. - 1966. - 31 серпня
Мельничук О.С. Білодід І.К. // Народна творчість та етнографія. - 1966. - № 4. - С.71-72
Скуратник В. Портартурцы (о И.Белодеде) // Красная звезда. - 1975. - 19 августа
Іван Костянтинович Білодід // Мовознавство. - 1976. - № 4. - С. 16-24
Їжакевич Г. Відданість науці //Літературна Україна. - 1976. - 27 серпня
Кирилюк Є.П. Іван Костянтинович Білодід // Народна творчість та етнографія. - 1976.- № 4. - С. 72-74
Дашкевич В. Видатний дослідник слова // Радянська освіта. - 1976.- 28 серпня
Іван Костянтинович Білодід: [Некролог] // Мовознавство. - 1981. - № 6. - С. 92-93
Пустовіт Л. Творчий шлях ученого/ Л. Пустовіт // Вечірній Київ. - 1981. - 29 серпня
Медведєв Ф.П. Видатний мовознавець-літератор /Ф.П.Медведєв // Прапор. - 1982. - № 5. - С. 115-116
Кононенко В.И. Иван Константинович Белодед (1906-1981)/ В.И.Кононенко// Русская речь. - 1985. - № 3. - С. 109-112
Журавська О. Дослідник мовних скарбів // Кіровоградська правда. - 1986. - 2 жовтня
Їжакевич Г.П. Соціолінгвістична школа на Україні / Г.П.Їжакевич // Мовознавство. - 1986. - № 4. - С. 42-50
Саплин Ю.Ю. Памяти И.К.Белодеда / Ю.Ю.Саплин // Русская литература в средних учебных заведениях УССР. - 1986. - № 12. - С. 75-76
Білодід О. І. Про мого батька та його родину (дещо з сімейних хронік) / О. І. Білодід // Мовознавство. - 2006. - № 6. - С. 5-10
Дослідник мов: до 100-річчя від дня народження І.К.Білодіда (1906-1981) / Л.А. Кухар // Календар знаменних і пам'ятних дат. - 2006. - ІІІ квартал. - С. 72-77. - Бібліографія
Лукінова Т. Б. Славістика в науковій спадщині академіка І. К. Білодіда / Т. Б. Лукінова // Мовознавство. - 2006. - № 6. - С. 11-21. - Бібліогр.: 11 назв.
Озерова Н. Г. Російська мова в працях І. К. Білодіда (соціолінгвістичний та функціонально-стилістичний аспекти) / Н. Г. Озерова // Мовознавство. - 2006. - № 6. - С. 22-26. - Бібліогр.: 17 назв.
Білодід, Іван Костянтинович: Матеріал з Вікіпедії ― вільної енциклопедії.
Білодід, Іван Костянтинович: Материал из Википедии ― свободной энциклопедии
Білодід, Іван Костянтинович. Провідники духовності в Україні. - Курас І.Ф. 
Білодід, Іван Костянтинович. 
Білодід, Іван Костянтинович (Книги І.К. Білодіда- електронні версії) 
Білодід Іван Костянтинович - Інститут історії України 
Білодід, Іван Костянтинович
30-річчя з дня смерті (21 вересня 1981 р.) Білодід І.К. 