Немовлята можуть розпізнавати споріднені слова
Нове дослідження Університету Дюка виявляє, що до шести-дев'яти місяців немовлята вже можуть зрозуміти, що значення деяких слів, таких як "машина" та "коляска", більше схожі на інші слова, такі як "машина" та "сік" . "
"Незважаючи на те, що у немовлят не так багато явних сигналів про знання мови, мова, безумовно, бурхливо розвивається під поверхнею", - сказала доктор Еліка Бергельсон, доцент кафедри психології та неврології з Університету Дьюка.
Щоб перевірити розуміння слів, дослідники доставили немовлят та їхніх вихователів до лабораторії, обладнаної екраном комп’ютера та кількома іншими немовлями, що відволікають увагу. Немовлятам продемонстрували пари зображень, пов’язаних між собою, таких як стопа та рука, або не пов’язаних між собою, таких як стопа та коробка з молоком. Для кожної пари зображень вихователю (який не міг бачити екран) було запропоновано назвати одне із зображень, поки пристрій відстеження очей стежив за поглядом дитини.
Результати показують, що немовлята витрачали більше часу, розглядаючи зображення, яке було названо, коли два зображення не були пов’язані, ніж коли вони були пов’язані між собою.
«Навіть на самих ранніх етапах розуміння немовлята, здається, знають щось про те, як слова співвідносяться між собою. І вже до шести місяців вимірювані аспекти їхнього домашнього середовища прогнозують, скільки цього раннього рівня знань вони мають. Існують чіткі подальші заходи щодо потенційної роботи з дітьми, які можуть зазнати ризику через мовні затримки чи дефіцит », - сказав Бергельсон.
"Вони можуть не знати повноцінного значення слова для дорослих, але, схоже, вони усвідомлюють, що в значенні цих слів є щось більш схоже, ніж ці слова", - сказала вона.
Далі Бергельсон хотів вивчити, як результати діяльності немовлят у лабораторії можуть бути пов’язані з мовою, яку вони чують вдома. Для цього вона відправила кожного вихователя додому з барвистим дитячим жилетом, оснащеним маленьким звукозаписувачем, і попросила їх використовувати жилет для запису одноденного звуку немовляти. Вона також використовувала крихітні капелюшки, обладнані відеореєстраторами розміром з помаду, щоб збирати годинне відео про те, як кожна дитина взаємодіє зі своїми вихователями.
Вивчаючи записи, дослідницька група класифікувала та складала таблиці різних аспектів мовлення, яким піддавались немовляти, включаючи названі предмети, які типи фраз вони траплялися, хто їх вимовляв та чи були присутні і чи були присутні ці імени.
"Виявилося, що частка часу, коли батьки говорили про щось, коли це насправді було там, щоб його побачити і навчитись, корелювала із загальним розумінням немовлят", - сказала Бергельсон.
Наприклад, якщо батько каже: «ось моя улюблена ручка», тримаючи ручку, дитина може дізнатися щось про ручки, виходячи з того, що вона може бачити. На відміну від цього, якщо батько скаже: «Завтра ми побачимо левів у зоопарку», дитина може не мати жодних негативних підказок, щоб допомогти їм зрозуміти, що означає лев.
"Це дослідження є першим захоплюючим кроком у визначенні того, як ранні немовлята вивчають слова, як організований їх початковий лексикон і як він формується чи впливає на мову, яку вони чують у світі, який їх оточує", - сказала д-р Сандра Ваксман, професор психології з Північно-Західного університету, який не брав участі у дослідженні.
Однак у дослідженні занадто рано робити якісь висновки про те, як опікуни повинні розмовляти зі своїми немовлятами, додала вона.
"Мій прийом додому для батьків завжди є, чим більше ви зможете поговорити зі своєю дитиною, тим краще", - сказав Бергельсон. "Тому що вони слухають і вчаться з того, що ви говорите, навіть якщо це не здається".
Висновки опубліковані в Праці Національної академії наук.
Джерело: Університет Дюка