Фермери масово відмовляються від вирощування та реалізації городини · ЗОЛОТОНОША | Головне онлайн видання міста.
– Загалом під овочевими культурами на Черкащині перебуває майже 21 тисяча гектарів площ, – розповідає Новій Добі заступник директора Департаменту агропромислового розвитку Черкаської ОДА Іван Точений. – На сьогодні урожай зібрано уже з 1,7 тисячі гектарів, урожайність – приблизно на рівні минулого року і становить 52,1 центнера з гектара. Вирощуванням овочевих культур в області займаються 50 сільгосптоваровиробників.
Овочівники Черкащини стверджують, що урожай навіть вищий, ніж торік, проте проблемно з реалізацією продукту. ФГ «Світлана», що в селі Мар'янівка Шполянського району, вирощені огірки і помідори продає місцевим дитсадкам та районній лікарні.
– Нині обсяги у мене зовсім невеличкі – 15 соток під огірками та соток 60 – 70 під помідорами, – розповідає голова господарства Наталя Голобородько. – Але це так, для душі. Раніше вирощували до 5-ти гектарів. Нині ж збільшили площі під зернові – пшеницю, сою, ячмінь, соняшник. Під цим збіжжям у мене 65 гектарів.
Особливої вигоди від продажу городини фермери не передбачали ще з весни. Саме тому й відводили під неї значно менші площі, ніж завжди. Зовсім же не вирощувати «непевну» продукцію підприємці не можуть, адже вважають своїм обов'язком забезпечити постійних клієнтів, із якими співпрацюють уже протягом багатьох років.
– Ми вже більше 20 років вирощуємо городину для закритих закладів, – розповідає заступник директора СФГ «Ромашка», що в селі Домантове, Надія Кім. – Наші огірки, кавуни, помідори, капусту, моркву, буряк, цибулю, петрушку, кріп споживають більшість дитячих садків, інтернатів, дитячих будинків, лікарень району. Якщо ми припинимо їм продавати городину, діти і хворі залишаться без продуктів. Піднімати ж ціну ми теж не можемо, бо бюджет цих закладів просто не дозволить купити наші продукти. Скільки на цьому втрачаємо, можете порахувати самі. Простий приклад. Зараз огірки продаємо за 5,60 гривень. Минулого року кілограм коштував 5,10 гривень. Вартість же насіння і добрив виросла в 4 рази. Солярка теж дешевшою не стала. Звісно, ми розуміємо, що робота з бюджетними закладами, ймовірніше, схожа на доброчинність, ніж на комерцію. Тому раніше отримувати бодай якийсь прибуток нам допомагали переробні заводи. Зараз вони просто мовчать. Ми телефонуємо зі своїми пропозиціями і чуємо у відповідь: «Почекайте!» На жаль, цього слова не розуміє городина, яка має здатність швидко псуватися і втрачати товарний вигляд. Схоже на те, що доведеться частину продукції збувати на живому ринку, а частину віддати в супермаркети. Та це теж не дасть можливості перекрити навіть собівартість продуктів, адже зарплати зараз у людей теж досить низькі.
Не менш занепокоєні ситуацією, що складається з реалізацією, і виробники фруктів.
– Цей рік можна назвати сприятливим для більшості плодово-ягідних культур, – відзначає заступник генерального директора ТОВ «Маїс», що в селі Боровиці Чигиринського району, Олександр Самойленко. – Для визрівання фруктів було достатньо і сонця, й дощів. А от економічна ситуація і справді бажає чекати кращого. Ціни на пальне і добрива виросли в кілька разів, тоді як вартість продукту залишається на досить низькому рівні. Ми плануємо виростити цього року до 3-ох тисяч тонн яблук. Але якщо ринкові ціни будуть нижче собівартості, ми не отримаємо від цього врожаю нічого, крім збитків.