ІІ). Різдво – це свято миру на землі, яке відкриває всі глибини премудрості Божої, щоб знайти спосіб визволити людину від рабства гріховного і знову примиритися з Богом. Апостол Павло про це говорить так: “В Ісусі Христі Бог примирив із Собою світ, не ставлячи людям в провину злочинів їхніх, і дав нам слово примирення” (2 Кор.5,19). Тому Різдвяної ночі у Вифлеємі перед новонародженим Ісусом ангели заспівали: “Слава во вишніх Богу й на землі мир людям благовоління” (Лк.2,14). Христос, вийшовши на Голгофу, під час своїх страждань знову нагадав апостолам: “Мир залишаю вам, мир Мій даю вам” (Ів. 14,27). На жаль, люди маючи вуха, не чують цього благального голосу з Вифлеєму про мир у душах і поміж народами. Останніми роками спостерігаємо це на Сході України.
2.1). Війна – це страждання і біль народу України. У теперішній час люди доброї волі прагнуть утвердити справедливий мир і це дозволяє їм рішучо захищати свою землю від зовнішніх та внутрішніх ворогів. Воїни Київської держави перед боєм і в часи битви переможно співали церковну пісню-гімн “З нами Бог розумійте народи і покоряйтеся, бо з нами Бог” (Іс.8,10). В умовах сьогодення, ми обороняючись, вважаємо, що Бог знаходиться на нашій стороні, натомість, агресор, наступаючи на нас, вважає Бога своїм союзником, а насправді Господь – проти війни.
Четвертий рік поспіль народ України страждає від війни. Щоденно віруючі люди несуть перед престіл Всевишнього материнські сльози і батьківський біль серця за вбитих і поранених. Господи, вислухай наші посилені молитви та визволи страждаючий народ від напасників, оздорови поранених, захисти переселенців і подай вічний спокій загиблим. Мільйони материнських сердець молитовним криком благають народженого Ісуса про Боже милосердя і довгоочікуваний мир. Різдво Христове – це прихід “Князя миру” (Іс.9,5), особливо в окопи до воїнів-захисників Батьківщини і до всіх страждаючих від воєнного лихоліття.