Чому деяких людей ми недолюблюємо з першого погляду?
Напевно багато хто стикався з таким явищем, як «нелюбов» з першого погляду. Тобто ми можемо буквально на секунду перетнутися з людиною поглядом і все стає зрозуміло – вона нам не подобається. Причому інтенсивність цього «не подобається» буває різною – від легкої неприязні до повного неприйняття.
Добре пам’ятаю, що ось таке сильне неприйняття було в моєму житті тільки два рази. Ну, і, звичайно, певну кількість людей, які викликають неприязнь. Відповідно, виник інтерес цю тему розглянути, тим більше що вона виявляється актуальною для дуже багатьох людей. І добре, якщо неприємна людина не є тим, з ким ви змушені спілкуватися. Але ж буває, що цього ніяк уникнути не виходить. Наприклад, якщо ви прийшли в сім’ю чоловіка (дружини), живете з його батьками, а хтось із них викликає у вас стійку неприязнь, то абсолютно зрозуміло, що перспективи такого сімейного життя можуть виявитися далеко не найперспективнішими.
Важливе застереження: пам’ятайте, що ми не знаємо цих людей, ми не знаємо які вони, ми виводимо свою думку про них тільки на основі свого попереднього досвіду. Тобто те, що ми цих людей, м’яко кажучи, не приймаємо, є виключно наша фантазія про те, що ця людина чимось для нас погана. І працювати по розумінню того, в чому, власне, справа, треба з нами, а не намагатися змінювати іншу людину.
Отже, що ж може викликати у нас таке неприйняття інших людей? Найбільш ймовірні варіанти такі.
1. Колись раніше (найчастіше в дитинстві) людина, схожа на ту, що вас дратує, вам чимось нашкодила. Наприклад, налякала, погрожувала, лаяла. Причому це було в такій формі і так на вас відбилося, що залишило найсильніший відбиток, який ви автоматично переносите на всіх схожих людей. Причому, швидше за все, мова йде не просто про зовнішню схожість, а про якусь деталі – можливо, виразі очей, про який ви вже і забули, але який спрацьовує, коли ви бачите щось схоже.
По суті справи – це результат психотравмуючої події. Особливість цієї ситуації полягає в тому, що вихідна подія може бути настільки глибоко захована і забута, що ви навіть не уявляєте, чому так відбувається.
2. Коли неприємна людина нагадує когось із вашого минулого, але це більш усвідомлений спогад, більш явно пов’язаний з психологією спілкування. Наприклад, ви добре пам’ятаєте, як вас дратувала вчителька своїми безглуздими причіпками і повчаннями, як треба жити. Це можуть бути і ваші батьки, які проявляли, наприклад, підвищену опіку над вами. Згадайте ситуації, коли ви могли сказати «вона говорить, прямо як моя мати», і часто це не найприємніше порівняння.
3. Це може бути людина, яка по якихось ознаках йде врозріз з вашими базовими уявленнями про правильність. Наприклад, якщо ви відчуваєте себе «справжнім» чоловіком або жінкою, то люди, чия поведінка незримо суперечить статевій поведінці, можуть викликати стійку неприязнь. Зокрема, чоловіки, в чиїй поведінці прослизає щось жіночне, або жінки, в поведінці яких прослизає щось чоловіче. Цікава особливість цього варіанту в тому, що представники сексуальних меншин можуть викликати менше роздратування, ніж ті, хто начебто «маскується».
4. І, нарешті, найцікавіший пункт – це коли якісь риси іншої людини насправді присутні і в вас. Тобто в іншому ви, по суті справи, бачите щось від себе. При цьому, як правило, наявність цих якостей у собі ви заперечуєте. Часто це вибудовується на базі конкуренції. Наприклад, ви вважаєте, що несете світло людям. І категорично не згодні з людьми, які роблять те ж саме. Ви вважаєте, що ви світите більш правильно, ніж вони.
А буває і через заздрощі. Наприклад, ви бачите, як інша людина любить себе, доглядає за собою, а ви з якоїсь причини собі цього не дозволяєте…