З метою удосконалення окремих норм, що регламентують механізм реалізації прав осіб, узятих під варту, а також порядку та умов їх тримання в установах попереднього ув'язнення законопроектом пропонується внести зміни до низки статей Закону України "Про попереднє ув'язнення".
Головне науково-експертне управління, розглянувши поданий законопроект, вважає за необхідне зазначити таке.
Проектом пропонується викласти статтю 7 Закону України "Про попереднє ув'язнення" (далі - Закон) в новій редакції, згідно з якою адміністрація установи попереднього ув'язнення має право використовувати аудіовізуальні, електронні та інші технічні засоби для запобігання втечам та вчиненню інших злочинів, порушенню встановленого законодавством порядку тримання під вартою, а також забезпечення безпеки осіб, взятих під варту, персоналу установи попереднього ув'язнення та інших осіб, які перебувають на території установи попереднього ув'язнення (частина 3 статті 7 Закону - в редакції проекту), а також адміністрація установи попереднього ув'язнення зобов'язана повідомити осіб, що перебувають під вартою, та які знаходяться на території зазначених установ, про застосування таких технічних засобів контролю (частина 4 статті 7 Закону - в редакції проекту).
Однак, питання забезпечення порядку тримання осіб в установах попереднього ув'язнення, зокрема визначення видів та порядку здійснення з даною метою певних заходів (забезпечення охорони установ, безпеки осіб, взятих під варту, та персоналу) та застосування технічних засобів (інженерно-технічні засоби охорони та нагляду, технічні засоби виявлення, технічні засоби охорони та зв'язку тощо), не належать до питань, які мають регулюватись виключно законами України (стаття 92 Конституції). У доданих до законопроекту документах (зокрема, у Пояснювальній записці) не наведено переконливих аргументів на користь того, що ці питання мають вирішуватись саме у законі. Тому, на наш погляд, більш логічним є нинішнє регулювання цих питань низкою підзаконних нормативно-правових актів, зокрема, Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України (затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 року N 460/5); Порядком обліку особистих грошей, цінностей і речей осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, а також виданого їм речового майна (затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 23.08.2013 N 1782/5); Інструкцією з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах (затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2013 N 1304/5); Правилами внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України (затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.12.2008 N 638); Інструкцією про порядок і умови утримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців (затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26.09.2013 N 656) тощо. Слід зазначити, що й ініціатори проекту, виходячи зі змісту запропонованої частини 5 статті 7 Закону, пропонують перелік технічних засобів нагляду і контролю та порядок їх використання визначати наказами Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства оборони України.