Німецька мережа супермаркетів Rewe шукає кандидатів на поглинання, щоб розширити свою продуктову і туристичну діяльність, незважаючи на кризу з коронавірусом, сказав виконавчий директор Лайонел Соук.
«Ми розглянемо всі можливості, які відкриваються в даний час для нових партнерств і придбань», - сказав він тижневику Der Spiegel. Компанія не повинна «панікувати і припиняти всі інвестиції в туризм та роздрібну торгівлю», додав Соук.

"Дослідники кажуть, що до пандемії та карантину фіксували здебільшого низьку лояльність молоді до роботодавців, карантин запустив зворотній процес. Проте ми в ППБ ніколи цього не відчували, люди — наш головний актив, а молодь — рушій розвитку", - про це днями зробив допис у себе у facebook відомий український бізнесмен та громадський діяч Андрій Мацола.
"В Перша приватна броварня 80% команди — молоді люди. З частиною з них ми разом починали 16 років тому, дехто приєднався до компанії протягом цих років і професійно зріс з нами. Значна частина наших людей працює в компанії 5 і більше років. Чому так?
Найперше: основний принцип, яким ми завжди керувалися і продовжуємо керуватися у відносинах працівник-компанія — це принцип абсолютної свободи працівника. Так було до пандемії та карантину, так є й зараз. Ми ніколи не обмежували й не обмежуємо людей. Це стосується як робочого графіка (без “від і до”) чи робочого місця (з дому чи офісу), так і свободи думки чи ініціатив. Головне — якісно робити свою роботу й нести особисту відповідальність за свої рішення та проекти. А свобода для молоді — фундамент світогляду.
Друге. В наш час молодим людям неможливо нав’язати будь-яку думку, їх можна тільки переконувати й надихати — і в першу чергу, власним прикладом. Це те, що ми робимо з моменту заснування “Першої приватної броварні” — показуємо реальну історію: як з ідеї можна збудувати національну компанію, яку з кожним роком все більше поважають.
І третє — сьогодні світ настільки відкритий в сфері комунікацій, що жоден процес, жодну подію, якого б характеру вони не були, неможливо приховати. А, отже, сенс має лише чесність та відкритість. Перед собою, своєю командою, клієнтами, споживачами. Щирість молодь відчуває одразу, адже вміння розібратися, де правда, також ключова особливість молодих поколінь", - зазначив Андрій Мацола.

Синдром Марфана: історичні віхи офтальмологічних критеріїв та диференціальна діагностика схожих синдромів | "Практична ангіологія"
Дисплазія сполучної тканини (ДСТ) — це поліорганна та полісистемна патологія із прогредієнтним перебігом, в основі якої лежать дефекти синтезу або катаболізму компонентів позаклітинного матриксу або регуляторів морфогенезу сполучної тканини. Хоча значно частіше відзначається ДСТ набутого ґенезу, що виникає внаслідок несприятливого впливу на плід в період його внутрішньоутробного розвитку при наявності генетичної схильності до порушення нормального ембріогенезу, ДСТ може мати спадкове походження, переважно з автосомно-домінантним типом успадкуванням. Дуже зручно практично поділяти ДСТ на дві групи: диференційована та недиференційована ДСТ [3]. Синдром Марфана (СМ) належить до диференційованої ДСТ. Це генетичне захворювання з автосомно-домінантним типом успадкування (частота — 1:20 000), що супроводжується ураженням серцево-судинної системи, скелета та органів зору. В основі захворювання лежить дефект гена фібриліну-1 (FBN1), який кодує білок позаклітинного матриксу [1].
У 1955 р. Victor McKusick уперше описав класифікацію захворювань сполучної тканини (монографія «Спадкові захворювання сполучної тканини») [9]. Протягом тривалого часу погляди на етіологію, патогенез, клінічну картину та діагностику СМ змінювалися багато разів. Дослідники продовжують працювати над розробленням нових діагностичних критеріїв та підходів до діагностики цього захворювання. Так, у 1986 р. у м. Берлін (Німеччина) на VII Міжнародному конгресі з генетичних захворювань людини вперше було затверджено діагностичні критерії СМ «Berlin Nosology» (1986), згідно з якими «великим» діагностичним критерієм ураження органа зору була ектопія кришталиків, а «малими» — плоска рогівка, збільшення довжини очного яблука (міопія) та відшарування сітківки.
1) за відсутності прямих родичів, у яких відзначали СМ, ураження скелета і принаймні двох інших систем (за наявності одного великого критерію) достатньо для встановлення діагнозу СМ;
2) якщо у прямого родича відзначають СМ, достатньо ураження принаймні двох систем для встановлення діагнозу СМ. Наявність великого критерію є важливою умовою, але цей момент може бути змінений залежно від морфологічного типу сім’ї [4].
У 1996 р. у м. Гент (Бельгія) діагностичні критерії СМ були переглянуті. Вони стали суворіші, виключали гіпердіагностику і давали кращі можливості для диференціальної діагностики подібних синдромів, таких як MASS-синдром (міопія, пролапс мітрального клапана, непрогресивна ектазія аорти на рівні синусів Вальсальви, ураження скелета, стриї) та синдром пролапсу мітрального клапана [5]. Згідно з «Ghent Nosology» (1996) «великим» діагностичним критерієм ураження органа зору була ектопія кришталиків, а «малими» — плоска рогівка (за даними кератометрії), збільшення довжини очного яблука (міопія), гіпо­плазія райдужної оболонки або гіпоплазія циліарного м’яза, що утруднює міоз. Очі вважали ураженими за наявності «великого» або двох «малих» критеріїв.