Ваточник сирійський: проблематика та шляхи контролю | AGROSFERA
Напевно не розкрию великої таємниці, коли скажу, що поява в посівах колоній ваточника сирійського, є страшним сном будь-якої людини пов'язаної з вирощуванням сільськогосподарських культур. А тому хочеться більш пристально подивитись на цю рослину, зрозуміти в чому полягає її проблематика та чи взагалі можливо контролювати її розповсюдження.
Ваточник сирійський (Asclepias syriaca L.) був завезений в Україну ще в середині 60-х років минулого століття для виробництва природного каучуку, оскільки має в складі соку відповідні смоли. Але каучук виявився низької якості та й виробництво надто трудоємким і дорогим. Рослина, в технологічному сенсі, стала непотрібною, але вже нікуди не поділась. Використовували ваточник в інших напрямках народного господарства, зокрема, в косметологічній, медичній та харчовій промисловості, а також як декоративну рослину та медонос. Отриманий з цієї рослини мед має чудові смакові якості та прекрасний, злегка дещо шоколадний аромат. При відповідному контролі розповсюдження його стримувалось і небезпеки для с/г виробників не становив. А от після втрати цього контролю ваточник сирійський і став тим самим злісним бур'яном, який важко піддається контролю.
В чому ж полягає небезпека ваточника? Для того щоб відповісти на це запитання потрібно познайомитись з ним поближче. Отже, знайомтесь, ваточник сирійський (Asclepias syriaca L.) має високе (до 150 см.) товсте, вкрите короткими волосками та великою кількістю листків, прямостояче стебло. Листки також досить великі, 13-20 см в довжину та 7-10 см в ширину, з нижньої сторони рясно вкриті короткими волосками та дещо меншою кількістю зверху. У верхній частині стебла між листками формуються квітконоси, які знову ж таки мають досить густе опушення. На них формуються, зібрані в зонтикоподібні суцвіття розміром до 10-12 см у діаметрі, квіти. Квіти у ваточника значних розмірів, мають до 1 см в діаметрі, світло-рожевого та бузкового кольору, з сильним нектарним запахом. Цвітіння відбувається в липні та триває 30-35 днів. Після цвітіння формується плід – багатонасінна листянка. Плід має загострений кінчик та коротку плодоніжку. В ньому визріває 60-250 насінин, яйцеподібної форми, розміром 0,9-1,0 см завдовжки та з чубчиком волосків на верхівці. Згодом ці волоски перетворюються в «парашутик» та за допомогою вітру розносять насіння. На одній рослині, може бути до 20-ти таких коробочок. Плодоношення, зазвичай, відбувається у вересні, а достигання насіння може відбуватись навіть при настанні перших приморозків, не втрачаючи при цьому схожість. І найголовніше – коренева система. Вона у ваточника надпотужна. Має стрижневий тип розвитку, сягаючи в глибину на 100-120 см. Крім цього, від вертикальної частини кореня, починаючи з глибини 10-15см. відходить два-три яруси горизонтальних коренів, з яких протягом вегетації відростають нові паростки. Особливо активізується цей процес після механічного пошкодження. Крім того ваточник має добру зимо- та посухостійкість, досить легко переносить незначне затінення, толерантний до рН ґрунту (без особливих проблем може рости, як на кислих 4,5-5, так і на сильно лужних ґрунтах), насіння понад три роки може зберігати схожість в межах 80% та проростати з глибини до 6 см.
Звідси маємо і проблематику:
Масивність рослини. Товсті та великі стебла і листки важче піддаються будь-яким методам боротьби, зберігаючи життєздатність навіть за певних ушкоджень та створює конкуренцію культурним рослинам.
Опушеність всіх частин рослини, перешкоджає потраплянню в рослину хімічних речовин, тим самим знижуючи їх ефективність.
Висока плодючість та життєздатність насіння, а також його здатність швидко поширюватись на великі території, сприяє швидкому захопленню нових територій та розростанню колоній.
Потужна коренева система, що здатна давати кореневі паростки практично не піддається знищенню та постійно продукує все нові й нові стебла сприяючи розростанню колонії.
Біологічні особливості рослини роблять її непереможною в боротьбі за поживні речовини і вологу та невразливою до умов навколишнього середовища та зовнішніх подразників, а отже у виживанні та захопленні нових територій. Тим самим прямо чи опосередковано впливаючи на продуктивність культурних рослин, що ростуть з ваточником в межах одного поля. Так, при густоті ваточника сирійського всього 1,0-4,5 рослини на м2 урожайність кукурудзи та соняшнику знижується на 2-10%, зернових колосових на 11-25%, бобових 12-19%, а зернового сорго навіть до 29%.
Є декілька методів контролю ваточника одні з них більш дієві інші менш. Та найкращим є поєднання хімічного методу боротьби з агротехнічними протягом не менше 5-ти років. З хімічних речовин найкращі результати в боротьбі з ваточником показують гліфосат, клопіралід, дикамба, імідазолідони, а в посівах кукурудзи поєднання нікосульфурону з мезотріоном, оскільки ці діючі речовини з різних класів хімічних речовин та контролюють різні процеси в рослині. Рекомендуємо гербіцид Еліот® (мезотріон 75 г/л + нікосульфурон 30 г/л), нікосульфурон блокує утворення ферменту АЛС, а мезотріон синтез каротиноїдів. Вноситись на кукурудзі в фазу 2-8 листків, з нормою 1,25-2,0 л/га. При цьому слід враховувати, що самою найвразливішою фазою розвитку даного бур'яну до дії гербіциду, є фаза 4-10 листків в колонії. Препаративна форма - масляна дисперсія допомагає препарату краще закріплюватись на поверхні листка, розтікатись та проникати в середину рослини. Крім того при потраплянні препарату на ґрунт, він може адсорбуватися корінням. Використовуючи даний гербіцид ви зможете надійно захистити свої посіви від низки складних, злісних бур'янів, в тому числі й від ваточника сирійського. І хоча коренева система на 100% не знищується, а це на сьогоднішній день невзмозі зробити жодна з відомих діючих речовин, надземна частина контролюється дуже вдало.
Замовити гербіцид та отримати кваліфіковану консультацію можна за телефоном гарячої лінії: 0 800 20 42 42 або на нашому сайті►