Річард I народився в місті Оксфорд 8 вересня 1157-го. Його батьками були король Генріх II Плантагенет і королева Елеонора Аквітанська.
Річард був третім сином, тому він з самого початку не розглядався як спадкоємець свого батька, що наклало відбиток на характер майбутнього великого короля.
Довіри між батьком і сином під час життя Генріха ІІ не було. Цьому сприяла постійні міжусобні війни Річарда зі своїми братами Джоном (Іваном) і Джефрі.
У вересні 1 189-го Річарда коронували у Вестмінстерському абатстві. Після прийняття влади, Річард почав організацію Третього хрестового походу.
Цю ідею підтримав папа Климента III, на чий гарячий заклик відгукнулися найбільші владики католицького світу: німецький Фрідріх I Барбаросса і французький імператор Філіп II Август.
Річард, враховуючи досвід минулих хрестових походів, наполіг, щоб воїни в Святу землю добиралися морем. По дорозі, 3 жовтня, коли воїни хреста прибутку на Сицилію, через незначного приводу почалася справжня війна з місцевими жителями.
Війська Річарда здобули перемогу, але через цю затримку похід був відкладений до весни 1190-го. 6 травня 1190-го хрестоносці Річарда захоплюють Кіпр у імператора Ісаака Комніна. У битві Річарда відрізняє виняткова доблесть і відвага.
12 травня на Кіпрі в захопленій столиці Комніна, Річард відсвяткував весілля з Беренгарією Наваррской. Незабаром після цього було укладено мир з імператором на найтяжчих для останнього умовах. Однак хитромудрий грек не думав здаватися і віроломно порушив умови мирної угоди.
31 травня імператор був повалений, закутий в срібні кайдани (так як Річард дав слова не прикувати його в залізо) і відправлений в один з віддалених сирійських замков.Так Річард став власником острова Крит.
11 липня християнське військо захоплює Акру після дворічної облоги. Але серед християнських правителів спалахнули серйозні розбіжності з питання особистості майбутнього короля цих земель. В результаті розбіжностей французький король Філіп разом зі своїм військом покинув стан воїнів Хреста. Річард став єдиним ватажком хрестоносців.
20 серпня мусульманський правитель Саладін не зміг зібрати викуп у розмірі 200 тисяч золотих. У відповідь на це Річард наказав зарізати дві тисячі мусульман перед воротами Акри, які проживали в місті на правах заручників. Саме за цей «подвиг» він і отримав прізвисько «Левине серце».
Незабаром після цього масового вбивства Річард на чолі великого християнського війська виступає з Акри на Єрусалим. На узбережжі Арзуфа, султан Єгипту влаштував засідку, в яку потрапили воїни Хреста. 7 вересня 1191-го в ході блискучої контратаки мусульмани були розбиті, вони втратили понад 7000 чоловік. Хрестоносців загинуло не більше 700.
Після цього Саладін ніколи не встрявав з Річардом в відкриту сутичку. Взимку 1192-го Річард почав похід на Єрусалим. Однак наступ захлинувся. Хрестоносці повернулися до Аскелон, зруйнованому військами Саладина. Всі воїни кинулися відновлювати місто, Річард поряд з іншими особисто носив каміння для будівництва.
У травні хрестоносці взяли сильну фортецю Дарума приступом і рушили на Єрусалим. Однак Саладін напав на місто Іопія, і Річард був змушений повернутися і ліквідувати небезпеку. Незабаром до короля дійшли чутки про беззаконня, що здійснюється в Англії його братом Іваном. Річард уклав мирний договір з Саладином і відправився в Англію. По дорозі під Віднем, 21 грудня Річарда схопили австрійці і помістили в замок Дюренштейн.
Незабаром цього коронованого бранця перекупив імператор Генріх VI. У лютому 1194-го Річарда відпустили, після ленной присяги цього владиці і в березні він уже був в Англії. Прихильники Джона не наважилися воювати з Річардом і склали зброю. Після цього Річард пробачив свого брата. Поки законного короля не було, володар Франції Філіп завоював ряд територій англійської корони на континенті.
Річард виступив проти французів і змусив Філіппа укласти крихкий мир. У 1198-му Річард обклав замок віконта Адемара лімозька, який був таємним прихильником французького короля. 26 березня 1199-го Річард в одному лише шоломі відправився в шалено зухвалий штурм. В результаті він був поранений в шию арбалетної стрілою. Від почався зараження крові 6 квітня 1199-го Річард І Англійська помер. Для нащадків він назавжди залишився воїном, який про свою славу піклується більше, ніж про благополуччя своєї держави і благополуччя своїх підданих.