Споживання газу в 2006-2010 роках (ВІЗУАЛІЗАЦІЯ)
"Тексти" продовжують дослідження газової статистики. Цього разу ми підготували візуалізацію даних по споживанню природного газу в Україні за п'ять попередніх років (2006-10).
АВТОР:Сергій Лук'янчук
Джерелом даних послужила офіційна статистика Міненерго, яка з року в рік традиційно публікується на сайті міністерства. Втім, є один важливий момент, про який слід згадати: міністерство енергетики, яке, за логікою, мало б надавати дані про все споживання без виключення, із незрозумілих (а може, навпаки, - дуже навіть зрозумілих) причин не включала до статистики ті обсяги газу, які проходили не через "Нафтогаз", а через РосУкрЕнерго та УкрГаз-Енерго. А оскільки цей газ постачався промисловості (сюди входить як промисловий, так і енергетичний комплекси), то саме тут виникли деякі моменти. Але про це згодом.
Як користуватися візуалізацією.
Рух кольорових кульок на екрані демонструє зміну споживання природного газу в Україні протягом років за чотирма категоріями: населення, бюджетні організації, промисловість та комунальна енергетика (опалення). Для більшої наочності радимо встановити для них окремі кольори.
Якщо навести мишку на конкретну кульку, над нею з'явиться її назва, а на графіку - цифри, що вказують обсяги спожитого газу в мільйонах кубічних метрів. За допомогою "повзунка" знизу можна керувати переглядом: зупиняти його, запускати знову, обирати окремий рік тощо.
При бажанні можна змінити вигляд - на стовбчиковий чи лінійний графік. На стовбчиковому зручніше відстежувати зміни споживання не по всіх категоріях, а по окремій. Лінійний дає змогу відразу охопити всю картину.
Які висновки можна зробити з цієї візуалізації.
Населення. Дуже чітко помітна залежність обсягів споживання від ціни та економічної ситуації. У 2006 році споживання було найбільше, потім із ростом цін на газ воно почало скорочуватися. У період "передкризового" буму населення знову почало споживати більше газу, потім почався "кризовий" спад, а потім - відновлення, яке, однак, не досягнуло показників 2006 року.
Схоже, що серйозно скоротити споживання газу по цьому напрямкові не вийде. Люди і так вже економлять по максимуму. Тут потрібні радикальні якісні зміни: на кшталт заходів з енергозбереження індивідуальних будинків, які впроваджено в Європі (Німеччина, скандинавські країни тощо). Утеплені стіни та дах, сучасні вікна, примусова вентиляція з рекуперацією тепла, більш ефективне опалювальне обладнання (ті ж теплові насоси, наприклад) - все це дає результат, але коштує дуже великих грошей.
Комунальна теплоенергетика Тут динаміка інакша: до 2008 року споживання скорочувалося, а потім почало зростати. Насправді це дуже тривожний симптом, який може означати тільки одне: попри проголошувані кожним урядом заклики до енергоефективності, комунальна сфера продовжує "з'їдати" все більше газу.
Ті реальні заходи з енергоефективності, які були запроваджені в 2006 році, частково дали свій результат, але ненадовго. Підприємствам теплокомуненерго зовсім не вигідно скорочувати власний бізнес: для них чим більші витрати, тим краще. І ніякими агітаційними кампаніями цього факту не змінити.
Більше того, на потреби комунальної теплоенергетики використовується імпортний газ. Його подорожчання в поєднанні із ростом споживання боляче вдарить по сімейних бюджетах тих десятків мільйонів українців, які залежать від централізованого опалення. Це дуже серйозна проблема, і братися за її вирішення слід із двох напрямків водночас. Влада, якщо вона не хоче отримати соціальний вибух, повинна нарешті почати роботу із контролю за витратами газу підприємствами ТКЕ. Якщо до споживача доходить 40% із виробленої теплової енергії, такі компанії не мають права на існування.
Натомість населення, не чекаючи порятунку від влади (його може й не бути - адже на ТКЕ заробляє не один народний депутат чи високопосадовець, не два і не сто двадцять два), має рятувати саме себе. Перший, найважливіший крок - це облік теплової енергії, що надходить до будинку. За обігрів двору хай платять ті, хто з року в рік латають одні й ті самі труби. Другий крок - це збільшення енергоефективності житла: від простого регулятора тепла на батареї замість класичної для СРСР "терморегуляції" за допомогою відкритих вікон - до утеплення стін, заміни вікон, дверей у під'їздах тощо.
Комуналка - саме той сектор, де Україна може найбільше скоротити споживання газу, а українці - найбільше зекономити на купівлі виробленої з нього теплової енергії.
Промисловість Цей компонент візуалізації наразі показує не так зміну споживання газу в промисловому та енергетичному секторах, як роль "РосУкрЕнерго" та "УкрГаз-Енерго" Дмитра Фірташа на газовому ринку. У 2007 році, коли під час прем'єрства Януковича ці газотрейдери почали працювати на повну потужність, фактично весь газ, який використовувала промисловість, проходив через них. Після виборів 2007 року відбувся ренесанс Тимошенко, яка почала "щемити" ці структури, а контрольований ними ринок промисловості перейшов до "Нафтогазу".
Бюджетні організації Це історично одна з найменших позицій по витратах у загальній структурі споживання газу, і так залишається протягом багатьох років.
ТЕКСТИ будуть і надалі готувати візуалізації, пов'язані із газовою тематикою. Серед найближчих планів - отримання детальних (з урахуванням не лише "Нафтогазу", але й "зовнішніх" газотрейдерів) даних по споживанню газу промисловістю та енергетикою, на основі чого можна буде зробити окрему візуалізацію. Друга тема - це зміни в ціні на газ протягом 8 років (2004-2011, а також ціна на 2012 рік).
***
Візуалізація підготована за підтримки Фонду "Відродження"