Адже існував більш пристойний і апробований іншими варіант - за взаємною домовленістю між керівниками двох союзницьких військових відомств. Скоріше за все, так і сталося задля вирішення якоїсь важливої спільної справи. На користь цього припущення говорять такі дані. У звіті по лінії ДПІ від 10 листопада 1921 р. йдеться про те, що М.Красовський, поновлений на попередній службі, отримав надзвичайні повноваження щодо організації контррозвідувальної діяльності, а його співробітники активізували роботу, в тому числі в таборах перебування українських вояків. Напевно, цього не сталося, якби М.Красовський залишив Інформбюро так, як про це писав Шевчук [634]. Організацію збройної боротьби за відновлення суверенної української державності активно продовжував спеціальний орган Державного Центру УНР в екзилі - Партизансько-Повстанський Штаб (ППШ), котрий дислокувався на території Польщі у Тарнові, а згодом у Львові. Головною метою його діяльності була підготовка повстання для повалення радянської влади в Україні. Крім того, керівництво ППШ готувало збройні формування Армії УНР до переходу через польсько-радянський кордон у травні 1921 р. [635]
Такі центри самі створюють умови для формування попиту на інформацію за трьома основними напрямами діяльності: організаційним, інформаційно-консультативним, маркетинговим. Дуже важливим у цьому випадку є процес актуалізації інформації, тобто її потреби з боку підприємців. На основі постійного збору статистичної інформації, в періодичних виданнях і на спеціалізованих сайтах в Інтернеті, а також її аналізу щотижня створюються блоки оперативної поточної інформації про стан справ у малому підприємництві, у сфері податків, фінансів, ситуації на кредитному ринку, про ціни на основні товари і послуги в регіоні і сусідніх регіонах. Ця інформація розсилається в усі місцеві інформаційно-маркетингові центри. Необхідно розвивати такий напрям, як сприяння розширенню взаємодії адміністративно-територіальних одиниць у сфері обміну інформацією про товари та послуги, що виробляються на території кожного з них. Інформаційно-маркетингові центри також мають виконувати функцію координатора руху товарів між різними адміністративно-територіальними одиницями регіону, але не директивним порядком, а використовуючи принципи, засновані на вільному доступі до інформації про ринки адміністративно-територіальних одиниць.
Кравченко повторив пароль. Яковенко знизав плечима, подивився на нього очима, повними здивування, і запитав: — Чим можу служити? Говоріть прямо. Я вас не розумію. Кравченко розгубився, повернувся до Надії Бардашевої, яка й привела його на зустріч з Яковенком: — Це та людина, про яку ви говорили? Надійка зрозуміла, що Яковенко з якоїсь причини не хоче відкриватися, і твердо сказала: — Ні. Тоді провокатор запитав: — Чи можна йому говорити? Надійка знову викрутилася: — Дещо можна, а дещо ні. Тоді Кравченко повідомив, що приїхав із товаришем із Катеринослава у справах української організації і хотів би бачити Івана Бардашева чи Яковенка. Кравченко назвався ад’ютантом доктора Н. Гелєва і розповів про його смерть. «А ось звідки ти знаєш пароль!» — блиснула здогадка у Яковенка. — Незважаючи на смерть доктора Гелєва, — виголосив провокатор, — його справа не помре. Я її продовжу. Кравченко намагався присоромити Григорія: — Соромно, що ви, молода людино, не працюєте в організації. Яковенко спокійно відповів, що він «працює в Соввласті» і йому обіцяють незабаром підвищення, так що у нього немає причин бути нею незадоволеним
Середньо- та короткотермінові соціальні та культурні цілі. підвищення кваліфікаційного рівня трудових ресурсів; підвищення ринкової грамотності населення; підняття рівня ділової активності в регіоні; скорочення безробіття. 2.2. Принципи діяльності . Організаційно-управлінські принципи: модульна структура діяльності (принцип макро- та мінірівнів); забезпечення постійних безперервних інформаційних потоків; управління за цілями; інтеграція у існуючу схему управління регіоном; максимально можливе залучення існуючих органів державного управління та існуючої інфраструктури; органічне єдинство науково-технічного прогресу з економічним, соціальним, та духовним розвитком суспільства; органічне єдинство науково-технічного прогресу з економічним, соціальним, та духовним розвитком суспільства; демократизація та децентралізація управління, розвиток самоуправління в сфері науки та техніки; першочергова державна підтримка науково-дослідних розробок світового рівня, а також розробок, що забезпечують вирішення найважливіших проблем держави, шляхом вибору науково-технічних пріоритетів та концентрації на їх виконанні; збалансований розвиток фудаментальних, прикладних досліджень та розробок за рахунок прямої державної підтримки, економічного стимулювання інноваційної діяльності підприємств; підтримка конкуренції та підприємництва у науково-технічній сфері, здійснення антимонопольних заходів; сприяння розвитку ринку науково-технічної продукції, збалансованому розвитку наукового, освітнього та промислового потенціалів; різноманітність та рівноправність всіх форм організації науково-технічної діяльності, об`єднання колективної та індивідуальної науково- технічної творчості; максимальне використання можливостей світової науки та техніки для забезпечення науково-технічного прогресу.
Не випадково на з'їзді УПСР дебатувалося питання про форму влади в Україні, а у зв'язку з цим і про перевибори Центральної Ради. Очевидно, в даному разі доцільно навести повний текст ухваленої резолюції — настільки вона принципова й красномовна. «1. З огляду на те, що незабаром зберуться Установчі Збори України, яким Центральна Рада передасть всю повноту влади, З'їзд Української Партії Соціялістів-Революціонерів не вважає потрібним переобирати Центральної Ради; одначе, з огляду на необхідність створення суто-клясової організації для дальшого пляномірного розвитку клясової боротьби на Україні, З'їзд доручає фракції УПСР в Центральній Раді домагатися, щоб Центральна Рада взяла негайно на себе почин утворення всеукраїнського клясового органу трудової демократії. 2. Для того, щоб Центральна Рада мала найрішучішу піддержку провідних органів революційної демократії, вона повинна подбати про негайне створення всеукраїнських об'єднуючих територіальних центрів — рад робітничих, селянських та військових депутатів, які забезпечать центральному клясовому органові точний і безпосередній зв'язок з організаціями революційної демократії на місцях
Підготовка до уроку Календарне, тематичне, поурочне планування з фізики. Наукова організація праці вчителя Дидактичні та психологічні основи навчання фізики Формування фізичних понятть Формування вміннь: навичок учнів Методи навчання фізики, їх класифікація Активізація пізнавальної діяльності учнів на уроках фізики Проблемне навчання фізики Нові інформаційні технології навчання Форми організації навчальних занять з фізики Типи і структура уроків з фізики Система уроків фізики, вимоги до простого уроку фізики Навчальний експеримент, його структура і завдання Демонстраційний експеримент з фізики, вимоги до нього Методика і техніка підготовки і проведення демонстраційних дослідів Фронтальний експеримент, лабораторні роботи, фізичний практикум Контроль знань і вмінь учнів з фізики. Методи і форми контролю Тести Організація самостійной роботи учнів з фізики
В ній наведені вимоги щодо оформлення кожного з їхніх елементів. На основі чинних державних і міжнародних стандартів подано правила складання та оформлення службових документів (у тому числі й листів до іноземних ділових партнерів), договорів, контрактів, документів по особовому складу, документів з грифом обмеження доступу тощо. Контроль за виконанням документів та прийняттям рішень - невід'ємна функція управління, необхідний елемент організації управлінської діяльності та важлива складова частина діловодного процесу. Мета контролю - сприяння своєчасному та правильному виконанню рішень, завдань та доручень керівництва, забезпечення одержання інформації, необхідної для оцінки діяльності підрозділів та виконавців. Першу групу контрольних операцій виконують керівники всіх рангів, другу - документаційна служба установи зі службою контролю виконання, яка входить до її складу. Контроль за строками фактичного виконання (строковий контроль) всіх категорій організаційно-розпорядчих документів зосереджуються у документаційної служби установи і ведеться в канцелярії співробітниками групи контролю, інспекції при керівникові, секретаріату, відділу листів (скарг) громадян, у структурних підрозділах - секретарями, інспекторами або особами, відповідальними за обробку документів.
У разі дострокового припинення повноважень ПУ виконання обов'язків Голови Ради національної безпеки і оборони України на період до обрання і вступу на пост нового Президента України покладається на Прем'єр-міністра України.Персональний склад Ради національної безпеки і оборони України формує Президент України.До складу Ради національної безпеки і оборони України за посадою входять Прем'єр-міністр України, Міністр оборони України,Голова Служби безпеки України, Міністр внутрішніх справ України,Міністр закордонних справ України.Членами Ради національної безпеки і оборони України можуть бути керівники інших центральних органів виконавчої влади.Секретар Ради національної безпеки і оборони України призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України і безпосередньо йому підпорядковується Секретар Ради національної безпеки і оборони України забезпечує організацію роботи і виконання рішень Ради національної безпеки і оборони України.Секретар Ради національної безпеки і оборони України має заступників, які за його поданням призначаються на посаду та звільняються з посади Президентом України.Поточне інформаційно-аналітичне та організаційне забезпечення діяльності Ради національної безпеки і оборони України здійснює її апарат, який підпорядковується Секретареві Ради національної безпеки і оборони України.
Представники цього напрямку: Лазарфельд, Лоуренс, Зигель, Вольф, Янг, Г.Є. Журавльов, С.С. Поповян, Ю.М. Горський, В.Ю. Кримов, Ю.І. Морозов. Четвертий напрямок – концепція «організаційного опосередкування». Основне методологічне положення: всі акти поведінки, взаємодії, комунікації пояснюються або вимірюються тільки за допомогою критеріїв організаційно-цілісного опосередкування. Провідний психологічний механізм – фактор організаційної причетності. Поза полем дії організації все має інші причинні зв'язки і підстави. Завдання цього напрямку: описати і пояснити різні конструкції організаційної поведінки; розробити прикладні рекомендації з регулювання управлінських рішень і організаційно-структурних інновацій. П'ятий напрямок – вивчення процесів інтелектуального поєднання в організаційній діяльності. Організація – це певна структура, основна функція якої – «вирішення проблем». Цей напрямок поєднує концепції різних формально-логічних підходів. Його основа – інформаційно-кібернетичні аспекти прийняття рішень. Всередині таких техноструктур (організацій, в яких приймається рішення) реалізуються соціально-психологічні механізми, які відображають: аспекти прийняття рішень; процеси цілепокладання; мотивація вибору шляхів і засобів вирішення проблем; процеси боротьби мотивів і особистісних стилів прийняття рішень; рольового опосередкування; соціально-психологічні механізми локус-контролю, відповідальності.
НАЦІОНАЛЬНИЙ ПЕДАГОГІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ М. П. ДРАГОМАНОВА УДК 378.147.221:044(043) Бойко Наталія Іванівна ОРГАНІЗАЦІЯ САМОСТІЙНОЇ РОБОТИ СТУДЕНТІВ ВИЩИХ НАВЧАЛЬНИХ ЗАКЛАДІВ В УМОВАХ ЗАСТОСУВАННЯ ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ 13.00.04 – теорія та методика професійної освіти Автореферат дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата педагогічних наук Київ – 2008 Дисертацією є рукопис. Роботу виконано на кафедрі теорії та історії педагогіки в Національному педагогічному університеті імені М. П. Драгоманова, Міністерство освіти і науки України. Науковий консультант:доктор педагогічних наук, професор дійсний член АПН України, Бондар Володимир Іванович, Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова, Інституту педагогіки і психології, директор. Офіційні опоненти:доктор педагогічних наук, старший науковий співробітник Солдатенко Микола Миколайович, Інституту педагогічної освіти і освіти дорослих АПН України, завідувач відділу теорії та історії педагогічної майстерності; кандидат педагогічних наук, доцент Яшанов Сергій Микитович, Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова, завідувач кафедри інформаційних систем і технологій.
Грамотна організація комерційної діяльності дозволяє підприємству бути чимось більшим, ніж сумою його окремих компонентів - капіталу й співробітників. Вдале інформаційне забезпечення комерційній діяльності важливо для досягнення мети підприємництва і отримання прибутку. Завданням даної роботи є: вивчити поняття комерційної діяльності; розкрити сутність та завдання комерційної діяльності підприємства; визначити поняття комерційної таємниці та комерційної інформації; розглянути загальні заходи захисту інформації. Вищезазначену тему в літературі висвітлюють такі автори як Ф. Котлер, Ф.П. Половцева, В.В. Апопія, Л.В. Осипова, І.М. Синяєва та інші. 1. Поняття, сутність, завдання комерційної діяльності Комерція – це вид торгового підприємництва чи бізнесу, але бізнесу шляхетного, того бізнесу, що є основою будь-якої по-справжньому цивілізованої ринкової економіки.1 Комерція – слово латинського походження (від лат. commercium – торгівля). Однак треба мати на увазі, що термін «торгівля» має двояке значення: в одному випадку він означає самостійну галузь народного господарства (торгівлю), в іншому – торгові процеси, спрямовані на здійснення актів купівлі-продажу товарів.
Найбільшим сектором науки в Україні за чисельністю зайнятих працівників є вузівський сектор, а в ньому — вищі заклади освіти І—II рівнів акредитації Структура науково-технічних робіт (НТР) за своєю номенклатурою та питомою вагою складових в останні роки практично не відрізняється і в середньому складає: науково-дослідні роботи (39,6%); проектно-конструкторські і технологічні роботи (35,2%); виготовлення дослідних зразків виробів (15,7%); науково-технічні послуги (6,5%); проектні роботи для будівництва (6,5%). В українській науково-технічній сфері утворилася ситуація зачарованого кола: великий ресурс не може бути адекватно профінансований розвиток і впровадження сучасних інформаційних технологій. Інноваційний розвиток передбачає перенесення акценту з традиційних науково-технічних рішень на використання принципово нових прогресивних технологій, а також перехід до випуску високотехнологічної продукції, здійснення нових організаційних форм діяльності, таких як технопарки, бізнес-інкубатори, проведення політики ресурсозбереження та енергозбереження. 3. Проблеми реконструкції народного господарства України в контексті завдань прискорення науково-технічного прогресу У сучасних умовах глобалізації економічного життя розвинуті країни, де наука виконує роль головного економіко-відтворювального фактора, забезпечують свій розвиток за рахунок вдосконалення існуючих технологій, техніки та використання принципово нових наукових досягнень.
Одна з основних проблем управління інноваційною діяльністю у великих промислових фірмах полягає, з одного боку, в поєднанні рентабельного виробництва і поліпшення освоєння продукції, а з іншого — в активному проведенні НДДКР, підтримці науково-технічного наробку на перспективу, швидкому відновленні асортименту продукції, що випускається, і застосовуванні нових технологій. Необхідність поєднання масового виробництва та інтенсивної інноваційної діяльності висвітила цілий ряд організаційно-управлінських проблем, в основі яких лежать розбіжності між якісними характеристиками стабільних виробничих та інноваційних процесів і відповідно підходами до управління ними. Серед цих проблем: питання взаємодії різних форм організації виробничо-господарської діяльності в рамках корпорації; застосування різних систем управління; формування організаційних структур відповідного типу; міжфункціональна взаємодія всіх елементів інноваційного процесу; визначення ролі і місця фундаментальної науки в комерційній фірмі. Вважається, що для успішної діяльності у сфері наукових досліджень важливо не допускати старіння організаційних структур і забезпечити відповідний баланс між спеціалізацією й інтеграцією в роботі.
Перш за все потрібно визначити сильні та слабкі внутрішні сторони підприємства та можливості і загрози оточуючого середовища: Потенційні внутрішні сильні сторони: • гарне враження, що склалося про підприємство в партнерів – під час роботи зарекомендувало себе як надійний партнер, йде назустріч побажанням клієнтів; • високий кадровий потенціал – управлінням займаються досвідчені спеціалісти, знавці своєї справи. Керівники добре знають підприємство, вміють мислити на перспективу. В колективі існує атмосфера, що сприяє до продуктивної роботи, вище керівництво стимулює підлеглих до самостійної роботи (вимоги щодо самостійного прийняття рішень без надмірної кількості вказівок зверху); • досвід у розробці нових товарів – починаючи з 1997 року на підприємстві активно йде процес розробки і освоєння випуску нової продукції (за останній час у виробництво введено нові види брюків, спідниць, ведеться робота по визначенню можливостей випуску нових суконь). Потенційні внутрішні слабкі сторони: • застаріле устаткування – устаткування на фабриці є застарілим і потребує значних коштів на ремонт; • занадто вузький асортимент продукції – підприємство випускає лише кілька видів продукції, планується у майбутньому розширити асортимент; • недостатня організація маркетингової діяльності – слабко організовано дослідження потреб ринку, вивчення потенційних ринків; • недостатність грошей на фінансування необхідних змін у стратегії – зміна стратегії – досить ресурсомісткий процес.
Це, а також невміла економічна політика держави і багато інших факторів зумовили прогресування темпів падіння валового внутрішнього продукту України, що загнало її у дуже гостру та багатогранну економічну кризу. Зупинка багатьох промислових підприємств і, як наслідок, збитковість наукових організацій, постійно зростаючий рівень безробіття, зубожіння населення, періоди девальвації національної валюти, ріст об'ємів тіньової економіки - це далеко не повний перелік причин, що роблять актуальними досліджувані в цій курсовій роботі питання. За даними Держкомстату, темпи падіння ВВП України за період з 1994 по 1997 роки були такими: Основною метою курсової роботи є визначення механізму економічного зростання в умовах ринкових відносин. Економічне зростання можна визначити як збільшення виробництва товарів і послуг в масштабі усього національного господарства. Воно входить до числа найважливіших проблем суспільного розвитку. Від нього залежить можливість будь-якої держави забезпечити достатній життєвий рівень свого народу. Тому економічне зростання повинно розглядатися як важлива економічна мета.
Вони відображені в табл. 2. Перша група включає наступні характеристики менеджменту в фірмі: складність, формалізацію, централізацію, норми керованості (сфера контролю). Друга група факторів, що впливає на структуру, а відповідно, і на її вибір, ми умовно називаємо загальними факторами. По відношенню до перших вони є в певному ступені зовнішніми, або вихідними. Саме вони визначають початковий вибір структури. Це - стратегія фірми, вигляд продукту або вигляд технології, зовнішнє середовище, розмір організації. Третя група включає характеристики "влада і контроль" і "комп'ютеризація інформаційних процесів". Таблиця 2. Фактори, що впливають на вибір організаційної структури 1. Внутрішні 2. Загальні (зовнішні) 3. Спеціальні Складність Стратегія організації Ефект влади і контролю Формалізація Розмір організації Комп’ютеризація Централізація Технологія (продукт) інформаційних потоків Норми керованості Зовнішнє середовище (сфера контролю) Група внутрішніх факторів. В залежності від ступеню проявлення цих трьох компонентів - складнощі, формалізації і централізації структури діляться на дві групи: ієрархічної і органічні структури (Рис. 3.). Механістична організаційна структура характеризується великою складністю, особливо більшим числом підрозділів по горизонталі; високим ступенем формалізації; обмеженою інформаційною мережею; низьким рівнем участі усього управлінського персоналу в прийнятті рішень.
Широке розповсюдження FoxPro отримав завдяки вдалому поєднанню простої, і в той же час, потужної системи управління даними з великим набором сервісних команд, які дозволяють легко маніпулювати введеними даними. ВИСНОВОК. Сучасне виробництво характеризується постійним ростом об(ємів інформації, що оброблюється та збільшенням вимог до якості управління. Це створює передумови для пошуку нових інформаційних технологій управління на основі сучасних засобів обчислювальної техніки. У випускній бакалаврській роботі освітлені питання інформаційного забезпечення ( теоретичні та практичні аспекти: описаний склад та організація інформаційного забезпечення ( структура інформаційного забезпечення, призначення усіх баз даних, принципи організації інформаційного забезпечення, опис прийнятих видів контролю за маршрутами обробки даних при створенні та функціонуванні інформаційної бази )( розглянуто організацію збору та передачі інформації ( перелік джерел та носіїв інформації, загальні вимоги до організації збору, передачі, контролю та редагування інформації )( описані прийняті в інформаційній системі методи класифікації та кодування об(єктів( розглянуто перелік вхідних та вихідних даних, які характеризують предметну область.
Залежно від того як будувалися дороги, стали розповсюджуватися поїздки на поштових каретах. Будівництво залізниць по всій країні привело до ще більшої популярності подорожей. В 1850 р. була заснована компанія «Амерікен Експрес», яка стала піонером у використанні дорожніх чеків (1891 р.) і різних туристських послуг. Однією з найважливіших подій в історії подорожей по Америці є поїздки, вчинені під час другої світової війни: більше 12 млн. американців обслуговували озброєні сили з 1941 по 1945 р. 1.2 Рекреаційні ресурси як основа туристичного потенціалу Природні рекреаційні ресурси – це об’єкти і явища природного походження, що можуть бути використані для туризму, лікування, відпочинку, впливають на територіальну організацію рекреаційної діяльності, формування рекреаційних районів (центрів), їхню спеціалізацію та економічну ефективність. Вони сприяють відновленню фізичних і духовних сил людини, її працездатності, використовуються для прямого й опосередненого споживання та виробництва курортних та туристичних послуг (12, с. 148(. Рекреаційні ресурси - це сукупність природних, природно-технічних, соціально-економічних комплексів та їх елементів, що сприяють відновленню та розвитку фізичних та духовних сил людини, її працездатності (3, с. 86(. Розрізняють природні і соціально-економічні (або природні і культурно- історичні) ресурси рекреаційної діяльності.