За допомогою крапкової графіки Нетішин | perspekt.org.ua
За допомогою крапкової графіки
Крапкова графіка має багатовікову історію. Її особливість – передача об'єму, глибини, рельєфу за допомогою більш чи менш насичених ділянок зображувального простору крапками. Враження, як від нічного неба: є передній і задній фони, сяючі скупчення, затемнені місця, контури сузір'їв, - є загальне враження безмежності простору. Як правило, крапельна графіка «обслуговувала» книжковий світ, бо не потребувала додаткових кольо­рів і на папері виглядає дуже фактурно.
Цей вид графічного зображення дає багату фантазію для митця. Особливо, якщо він шукає глибинний зміст у поєднанні чорного і білого, кольору і тону. Художниця Світлана Лелях для основи обрала кольоровий метал і отримала нове наповнення творів, серед яких низка портретів відомих людей України і нашого краю зокрема. Застосування при­йомів типу мецо-тинто, суха голка, гравюра без «втручання» у металеву основу, а таким собі методом накладання туші на метал, створює ілюзію протравлення, механічного прошкрябування міді, об'єму тощо. Крім цього художниця у багатьох роботах поєднала металеву основу з ре­ль­єфним накладанням сучасн­их виробів з пластмаси, скла, фурнітури, отримавши казкові композиції високої цінності.
«Фантазія – провідна зоря мого життя», - стверджує художниця, представивши на суд нетішинців персональну виставку, що демонструється у Палаці культури Нетішина. Оглянути її і взяти участь у від­критті прибули гості з різних куточків Рівненщини та Хмельниччини.
Друзі, знайомі, журналісти, представники влади, любителі мистецтва заповнили залу Палацу культури, аби засвідчити свою повагу до праці Світлани Лелях, її знахідок у мистецтві та на життєвій ниві. Важке дитинство, зіпсоване хворобою, не відбило потягу до прекрасного. Вона закінчила Хмельницьке культосвітнє училище і певний час піднімала культурний рівень кримчан та мешканців рідного краю. Навчалась заочно у Московському народному університеті мистецтв ім.Н.Крупської. Понад п'ятнадцять років праці скульптора, ландшафтного дизайнера було присвячено Казахстану. Там залишилось багато її творів, втілених у бетоні, ліпнині тощо.
З 1990 року Світлана Лелях у Нетішині. Здається, немає напрямку у мистецтві, де б вона не заявила про себе. На слова її віршів написані пісні, вона автор великого за обсягом автобіографічного збірника, героїня аматорського фільму, творець значної кількості пам'ятників, серед яких односельцям Лисичого, Герою Радянського Союзу Валі Котику у с.Хоровиця, меморіалу у реабілітаційному центрі «Говерла» в Трускавці, барельєфів та меморіальних дошок Герою Радянського Союзу С.Дикалову, Герою Україн­и В.Чорноволу, герою-афганцю В.Троцюку, народному артисту України С.Козаку тощо.
Подвижницька праця на творчій ниві увічнення па­м'я­ті земляків та знаних людей була відзначена титулом «Українська мадонна», лауреатством премії «Золота фортуна», орденом фонду Святої Марії «За людяність і милосердя». Вона втор багатьох персональних виставок, що пройшли у Корці, Новограді-Волинському, Шепетів­ці, Хмельницькому.
А нещодавно державна служба інтелектуальної власності надала Бєгутовій-Лелях патент на автор­ський винахід: «Створення рель­єфного зображення художньо оформлюваного мистецтва за допомогою крапкової графіки на кольоровому металі». І ми поздоровляємо Світлану Мефодіївну з іще однією творчою знахідкою!