Ветеран зовнішньої розвідки генерал-лейтенант Василь Богдан заявив, що припущення про продовження курсування українських кораблів через Керченську протоку з Чорного в Азовське море і назад, продиктовані не політикою, а життєвою необхідністю.
На його думку, Азовське море - внутрішнє море України та Росії, і наша країна має повне право проходити до своїх портів Маріуполю і Бердянську. Раніше повідомлялося, що Україна може запрошувати на кораблі, що проходять через Керченську протоку, міжнародних спостерігачів.
"Мені здається, що не (нападати на українські кораблі. - Ред.). за ситуацією в Азовському морі стежать наші західні партнери. Азовське море - море двох країн - України та Росії. Кораблі НАТО там курсувати без особливого дозволу не можуть. Але не тільки тому наші кораблі пройдуть через протоку без супроводу. Ми у себе вдома. Кого і чого ми повинні боятися? Хоча, звичайно ж, потрібно бути готовими до будь-якого розвитку ситуації. Ми маємо право вільно проходити через протоку до наших українських портів - Маріуполю і Бердянську. Це наші територіальні води, і ми їх нікому не віддамо ", - зазначив він.
Ветеран зовнішньої розвідки також підкреслив, що Україна має можливість доставляти в акваторію Азовського моря катера залізницею, що робиться і зараз. Однак, без моря порти помруть.
"Тому я хочу сказати, що оголошення про те, що наші кораблі знову пройдуть через Керченську протоку - воно не є політичним. Для нас такі проходи життєво необхідні. А Росія нахабно порушує принципи вільного судноплавства", - резюмував Василь Богдан.
Дивіться: Захоплення Азовського моря: військові кораблі Росії за чотири милі від українських пляжів
В якому стані ВМС України?
Після анексії Кримського півострова Росією національний флот втратив понад 80% своїх активів і спроможностей, як повідомляли у ВМС України. Багато українських суден залишилися в Криму, а частина військовослужбовців перейшла на бік Росії. За кілька років Україні довелося відновлювати та нарощувати потенціал Військово-морських сил.
Військово-морські сили України базуються на двох структурах, ще одна наразі будується:
Західна військово-морська база в Одесі - основна база ВМС України після анексії Криму;
Південна військово-морська база в Миколаєві - переміщена з затоки Донузлав у Криму після 2014 року;
Азовська військова-морська база - наразі створюється в Бердянську, з додатковими пунктами базування в Маріуполі та Генічеську.
Бойовий склад українського флоту налічує 16 суден. Флагманом ВМС ЗС є фрегат "Гетьман Сагайдачний", якому понад 25 років, що базується зараз в Одесі. Під час анексії Криму він перебував в Аденській затоці біля берегів Сомалі, де брав участь в антипіратській операції НАТО "Океанський щит".
Одним з провідних суден флоту також є середній десантний корабель "Юрій Олефіренко", спущений на воду в 1970 році і призначений для висадки десанту.
До складу флоту також входять ракетний катер "Прилуки" та десантний катер "Сватове", які зараз на ремонті, а також 10 артилерійських катерів. Протягом 2016-2018 років, вперше за багато років, до корабельного складу ВМС України включили шість новозбудованих малих броньованих артилерійських катерів.
Два патрульних катери класу Island передали Україні Сполучені Штати Америки у вересні. Їх очікують в України наприкінці 2019 року. Також до складу ВМС України входить понад 40 суден допоміжного флоту (навчальні, рейдові та протипожежні катери, буксири, та ін.).
На деяких з них встановлено озброєння - наприклад, на рейдовому буксирі "Яни Капу", який теж відбуксували до Керчі, встановлено два кулемети, за даними Українського мілітарного центру.
Окрім Збройних сил, свій флот мають українські прикордонники - це близько 10 кораблів і близько 30 катерів, які не входять до складу ВМС Збройних сил.
Серед них - "Нікополь" та "Бердянськ", які наразі російська сторона відбуксувала до Керчі після зіткнення в Азовському морі.
Дивіться: Український флот отримав нові бойові кораблі
Нагадаємо, Зеленський розповів, що зробить одразу ж після перемоги на виборах. Як повідомляв портал "Знай.ua", українські військові отримають нові звання. Також "Знай.ua" писав, Столтенберг несподівано звернувся до Європи.