Результатом роботи реєстратора або мандатної комісії є протокол про наявність (відсутність) кворуму, який ого¬лошується головою мандатної комісії або передається для оголошення іншій особі, що відкриває збори. Збори вважаються повноважними, якщо на них присутні акціонери, які маютьбільщ як 60 % голосів. Якщо кворуму немає, то загальні збори не проводяться і призначається нова дата їх проведення. Якщо кворум є, уповноважена особа відкриває збори. Кворум визна¬чається на момент початку зборів, а не при голосуванні з кожного питання. Якщо особи, зареєстровані як учасники зборів, не беруть участі в розгляді окремих питань, то це не має впливу на правомочність рішень загальних зборів з даних питань. Щоб уникнути різночитань з цього питання, дане положення має бути закріплене статутом або регламентом загальних зборів акціонерів.
Організація роботи загальних зборів. Голосування
Робочими органами загальних зборів акціонерів є голова зборів, секретар, лічильна, протокольна, редакційна комісії. Створення комісій не є обов’язковим.
Голова зборів керує роботою загальних зборів акціонерів, оголошує питання порядку денного і надає слово виступаючим, проводить голосування з питань порядку денного і повідомляє результати голосування.
Секретар зборів веде їх протокол. У протоколі детально відтворються всі обговорені питання, результати голосування, прийняті рішення. Достовірність даних, внесених до протоколу, завіряється підписами голови і секретаря зборів.
Голова і секретар зборів відповідають за достовірність відомостей, внесених до протоколу.
Протокол зборів і додатки до нього (бюлетені, за допомогою яких проводилося голосування, протоколи мандатної і лічильної комісій та ін.) повинні бути остаточно оформлені в строк не більше трьох робочих днів із моменту проведення зборів.
Протоколи і всі додатки до них зберігаються правлінням товариства протягом усього строку діяльності товариства. Секретар правління несе особисту відповідальність за збере¬ження протоколів зборів.
Копії протоколу загальних зборів (виписки з нього) повинні надаватися в будь-який час на вимогу будь-якого акціонера товариства.
Рішення загальних зборів є обов’язковими для всіх акці¬онерів, включаючи тих, хто не брав участі в зборах або голосував проти прийнятого рішення, а також для всіх органів, посадових осіб і працівників товариства.
Рішення загальних зборів акціонерів приймаються біль¬шістю в 3/4 голосів акціонерів, що беруть участь у зборах, з таких питань:
а) зміна статуту товариства;
б) ухвалення рішення про припинення діяльності то¬вариства;
в) створення і припинення діяльності дочірніх підприємств філій і представництв товариства.
З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів акціонерів, що беруть участь у зборах.
Рішення загальних зборів акціонерів приймаються шляхом голосування по кожному з питань, включених до порядку денного.
Організація голосування, підрахунок голосів і підбиття підсумків голосування проводяться спеціальним органом — лічильною комісією. Практика проведення загальних зборів показує, що лічильну комісію доцільно створювати, якщо кількість учасників зборів перевищує 50 осіб. Функції лічильної комісії можуть виконуватися мандатною комісією або без¬посередньо головою зборів.
Голосування на загальних зборах акціонерів проводиться за принципом: одна акція — один голос. Кожен акціонер має при голосуванні кількість голосів, що дорівнює кількості належних йому акцій. Будь-яка акція, крім привілейованої, наділяє акціонера одним голосом. Відхилення від цього правила (у вигляді існування акцій, що не голосують, або багатоголосих акцій) не припускаються. Статутом товариства може передбачатися участь у голосуванні власників привілейованих акцій.
Під час реєстрації акціонер (його представник) одержує картку (мандат), в якій зазначається кількість належних йому голосів.
Голосування може бути відкритим — здійснюватися під¬няттям рук із картками (мандатами). При цьому голова зборів або лічильна комісія підраховує не кількість піднятих карток (мандатів), а визначену відповідно до піднятих карток (мандатів) кількість голосів, поданих за або проти.
Таємне голосування здійснюється за допомогою бюлетенів. Бюлетені для голосування можуть бути простими, закритими простими, закритими таємними. У простих бюлетенях міститься інформація про питання, про акціонера, про кількість голосів. Голосування з використанням простих бюлетенів є іменним (оскільки відомо, як проголосував кожний акціонер). У закритих простих бюлетенях утримується інформація про питання і кількість голосів. Закриті бюлетені використовуються для таємного голосування. Проте оскільки кількість голосів розподіляється між акціонерами неоднаково, а інформація про пакети акцій доступна акціонерам і виконавчим органам товариства, то зіставленням кількості голосів, зазначених у бюлетені, з інформацією про розподіл між акціонерами акцій, у ряді випадків можна визначити, кому належить той або інший бюлетень (тобто порушується принцип таємниці голосування). Аби запобігти цьому, при голосуванні можуть використовуватися закриті таємні бюлетені. Учасникам видається не один бюлетень, а кілька бюлетенів, що дорівнює або пропорційне кількості їх голосів (наприклад, один бюлетень на кожні десять акцій). Через це стає неможливим визначити, як проголосував учасник з унікальною кількістю голосів.
Лічильна комісія зобов’язана ознайомити акціонерів із процедурою голосування з кожного питання.
Спосіб голосування визначається щодо кожного питання окремо простою більшістю голосів. Статутом або регламентом загальних зборів може встановлюватися інша процедура вибору способу голосування.
Особливу групу питань, з яких приймається рішення загальними зборами, становлять процедурні питання. Ці питання не мають відношення до порядку денного загальних зборів, вони спрямовані на уточнення процедури їх проведення. До про-цедурних питань належать:
а) відкриття зборів і вибори його робочих органів;
б) порядок обговорення питань, зазначених у порядку денному;
в) встановлення способу голосування, регламенту часу доповідачів і виступаючих, перерв у зборах;
г) закриття зборів.
З процедурних питань голосування (відкрите) також має проводитися за принципом «одна акція — один голос». Регла¬ментом загальних зборів може закріплюватися повноваження голови зборів одноособово вирішувати ряд незначних про¬цедурних питань (порядокрозгляду питань, кількість і тривалість перерв, дозвіл кіно- та відеозапису й ін.) на підставі опитування, проведеного серед учасників перед початком зборів. Голосування з процедурних питань звичайно є відкритим (голосування мандатами).
При визначенні результату голосування з питань, що потребують простої більшості голосів, така більшість може визначатися двома способами:
а) як абсолютна більшість голосів осіб, що беруть участь у зборах (50% + 1 акція);
б) як переважання кількості голосів, поданих «за» над кількістю голосів, поданих «проти».
Особи, що утрималися від голосування, не повинні вра-ховуватися ні як особи, що проголосували за ухвалення рішення, ні як особи, шо проголосували проти. Статутом товариства або регламентом загальних зборів акціонерів це питання має бути обов’язково врегульоване. Для захисту прав акціонерів бажано обрати перший варіант визначення більшості (абсолютну більшість).
За результатами голосування лічильна комісія складає протокол.
Періодичність скликання загальних зборів акціонерів. Поза¬чергові збори
В акціонерному товаристві можуть проводитися чергові і позачергові загальні збори акціонерів. Підготовка, скликання і проведення чергових і позачергових зборів здійснюється за однаковими правилами, встановленими чинним законо¬давством, статутом і регламентом загальних зборів акціонер¬ного товариства (якшо він затверджений рішенням загальних зборів).
Чергові збори скликаються з періодичністю, визначеною статутом, але не менше одного разу на рік. Чергові збори скликаються за результатами діяльності акціонерного товариства протягом календарного року. Рекомендується проводити загальні збори до закінчення терміну подачі в податкові органи річної фінансової звітності, оскільки дана звітність підлягає за¬твердженню загальними зборами акціонерів.
Позачергові загальні збори акціонерів обов’язково мають бути скликані:
1) у випадку неплатоспроможності товариства;
2) за наявності інших обставин, передбачених статутом;
3) в іншому випадку, якщо цього потребують інтереси акціонерного товариства в цілому або його акціонерів.
Обов’язок щодо скликання позачергових зборів у зазначених випадках покладається на виконавчий орган.
Закон однозначно не визначає орган, повноважний прийма¬ти рішення щодо скликання чергових загальних зборів акціоне¬рів. За загальним правилом, повноваженнями шодо скликання чергових загальних зборів акціонерів наділене правління Статутом товариства такі повноваження можуть бути надані спостережній раді.
Позачергові загальні збори також скликаються за рішенням правління, але закон наділяє правом вимагати скликання зборів також спостережну раду, ревізійну комісію й акціонерів, що володіють не менш як 10 % голосів.
Спостережна рада і ревізійна комісія у письмовій вимозі про скликання позачергових зборів повинні вказувати підстави для скликання відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону «Про господарські товариства» з додаванням проекту порядку денного. Правління не наділене правом вирішувати питання про обгрунтованість вимог спостережної ради і ревізійної комісії. Протягом 20 днів із моменту надходження такої вимоги воно зобов’язане скликати збори.
Акціонери, що володіють у сукупності більш як 10% голосів, можуть вимагати скликання позачергових зборів з будь-якого приводу. На відміну від органів товариства, акціонери, чиї вимоги про скликання загальних зборів не виконані правлінням у 20-денний термін, мають право самі скликати загальні збори. Органи товариства (крім правління) таким правом не наділені. Уразі порушення правлінням свого обов’язку скликати позачергові збори орган товариства може ініціювати процес скликання з боку акціонерів.
10.4. Спостережна рада акціонерного товариства
Спостережна рада є органом управління акціонерного товариства, уповноваженим представляти інтереси акціонерів у період між проведенням загальних зборів, а також регулювати і контролювати діяльність правління. Правовий статус спостережної ради закріплений у ст. 46 Закону «Про господарські товариства».
У своїй діяльності спостережна рада керується чинним законодавством України, статутом товариства, положенням про спостережну раду акціонерного товариства (якщо даний нормативний акт затверджений рішенням загальних зборів акціонерів), іншими внутрішніми нормативними актами і рішеннями, прийнятими загальними зборами акціонерів.
Формування спостережної ради
Спостережна рада обов’язково створюється в акціонерних товариствах, шо налічують понад 50 акціонерів, а також у відкритих акціонерних товариствах, шо виникли в процесі приватизації або корпоратизації.
Спостережна рада акціонерного товариства обирається загальними зборами акціонерів із числа акціонерів у кількості і на строк, визначений статутом або іншим внутрішнім норма¬тивним актом товариства.
Чинним законодавством не передбачено обов’язкової кількості членів спостережної ради. Ця цифра залежить від кількості акціонерів в акціонерному товаристві та обсягу повноважень, шо надаються спостережній раді. За будь-яких обставин рекомендується встановлювати непарну кількість членів спостережної ради та фіксувати її в статуті товариства.
Статутом або іншим нормативним актом товариства мають бути визначені процедура висування кандидатів і вимоги до них. Правом висування осіб у члени спостережної ради звичайно наділяються акціонери товариства та його органи управління. Закон не забороняє самовисування осіб кандидатами в члени спостережної ради (обмеження щодо самовисування кандидатів Можуть включатися у внутрішні документи товариства).
Загальні збори акціонерів можуть визначати вимоги до Членів ради: наявність відповідної освіти та стажу роботи, знань У галузі бухгалтерського обліку та фінансів, досвіду у сфері бізнесу або управління, знань галузі, вякій працює підприємство, досвіду стратегічного планування тощо.
Товариство може вважати проходження навчання з питань фондового ринку та корпоративного управління як перевагу одних кандидатів у члени ради перед іншими або стимулювати проходження такого навчання протягом строку перебування осіб на посадах у раді.
Акціонери повинні мати достатній обсяг інформації для ухвалення рішення про обрання особи членом спостережної ради.
Щодо фізичних осіб — кандидатів у члени ради повинна даватися така інформація:
а) прізвище, ім’я, по батькові, дата народження, грома¬дянство, адреса кандидата;
б) освіта, фах, досвід роботи;
в) останнє місце роботи;
г) кількість акцій даного товариства, які належать кожному кандидату;
д) інформація про наявність судової заборони займатися певними видами діяльності або займати певні посади;
е) інформація про наявність непогашених судимостей за розкрадання, хабарництво та інші корисливі злочини;
є) інформація про наявність конфлікту інтересів (відомості про одночасне перебування посадовою особою в інших підприємствах, про професійні та/або персональні зв’язки кандидатів з даним акціонерним товариством).
Для заміни членів спостережної ради товариства, що вибули або не мають можливості з тих чи інших причин виконувати обов’язки членів спостережної ради, загальними зборами акціонерів, крім чинних членів спостережної ради, можуть бути обрані також кандидати в члени спостережної ради з числа акціонерів (число кандидатів визначається залежно від кількості членів спостережної ради) — резервний склад. Кандидати обираються на строк повноважень спостережної ради товариства. Кандидат, що заміняє вибулого члена спостережної ради, підлягає затвердженню на цій посаді черговими загапьними зборами акціонерів. Якщо є кілька кандидатів, то має бути проведене голосування по кожній із кандидатур, і особа, шо набрала найбільшу кількість голосів, вважається обраною. Строк повноважень кандидата закінчується разом із строком повно¬важень складу спостережної ради товариства.
Член спостережної ради товариства не може бути одночасно членом правління або ревізійної комісії.
У статуті або іншому нормативному акті товариства можуть встановлюватися обмеження щодо можливості повторного обрання особи до складу спостережної ради.
Членами спостережної ради можуть бути юридичні особи. У такому випадку керівник юридичної особи або сам виконує функції члена спостережної ради, або видає іншій особі відповідне доручення. Юридична особа може замінити свого представника в будь-який час. Для ефективності діяльності юридичної особи як члена спостережної ради бажано призначати його представником ту ж саму особу. Статутом або іншим нормативним актом не може встановлюватися заборона на обрання юридичної особи як члена спостережної ради, оскільки така заборона порушує закріплене законом право акціонера на управління.
Осовська Г.В., Осовський O.A. — Менеджмент організацій (ч.1)23.09.2011
Результатом роботи реєстратора або мандатної комісії є протокол про наявність (відсутність) кворуму, який ого¬лошується головою мандатної комісії або передається для оголошення іншій особі, що відкриває збори. Збори вважаються повноважними, якщо на них присутні акціонери, які маютьбільщ як 60 % голосів. Якщо кворуму немає, то загальні збори не проводяться і призначається нова дата їх проведення. Якщо кворум є, уповноважена особа відкриває збори. Кворум визна¬чається на момент початку зборів, а не при голосуванні з кожного питання. Якщо особи, зареєстровані як учасники зборів, не беруть участі в розгляді окремих питань, то це не має впливу на правомочність рішень загальних зборів з даних питань. Щоб уникнути різночитань з цього питання, дане положення має бути закріплене статутом або регламентом загальних зборів акціонерів.