Cenkten çet üklege qaçmaq
Втекти від війни за кордон
Qaçaq statusı ve vaqtınca qoruma aqqında 5 baş sual  “Qaçaq” ve “vaqtınca qoruma”nıñ farqlı uquqiy manaları bar. Eñ müim farqı ki, qaçaq statusı, şahsiy ve halqara şartameler tarafından kefaletli aqtır. Vaqtınca qoruma aqqı ise kollektivlidir, şahsiy arizalarnen hitapnı ve baqılması mumuriy protsedurasını esapqa almaz. Diger halqara vesiqalar da “vaqtınca qoruma” ve “qaçaq” añlamlarını idare eter. Böylece, vaqtınca qorumanı berme meselesini idare etken baş vesiqa, ABnde 2001 s. iyül ayınıñ 20-sinde tasdıqlanğan ABniñ 2001/55/AB vaqtınca qoruma aqqında emridir. Faqat bu emir, AB Şurasınıñ 2022/382 2022 s. mart ayınıñ 4-ündeki Qararı tarafından tamam ukrainalılar içün faalleştirildi. Qaçaqlıq meselesi ise 1951 s. Qaçaqlar statusı aqqında Cenevre Şartnamesi, 1967 s. Nyü-York protokolı ve 1990 s. Dublin şartnamesi tarafından idare etilir. Vaqtınca qoruma, ABniñ azası olğan ükleniñ sıñırını keçkende alınır. Maqbul ülkeniñ devlet organları kişini elde etme vaqtı pek tez ve mümkün olğance basitleştirilgen vaqtınca qoruma alma aqqı aqqında haberdar etmeli. Qaçaq statusı mevzusında er bir ükle, qanunları seviyesinde onı elde etme memuriy protsedurasını ve bu statusnı berme qararları içün cevapkâr olağan organlar sistemasını tesbit eter. Vaqtınca qoruma çerçivesinde kişi aşağıdaki şey alır: Qaçaq statusı çerçivesinde kişi böyle şey alır: Bu alda qaçaq ve vaqtınca qoruma statusları olduqça aynı aqlarnı teklif eter. Faqat aradaki farq, qaçaq statusını almaq içün arizanen hitap vaqtından berli sıñırnı keçken bir kişige tüm aqlarnıñ berilmemesidir. Halqara vesiqalarğa mücibi, vaqtınca qoruma müddeti bir senedir (2023 s. mart ayınıñ 4-üne qadar) ve bu tür statusnı berme sebepleri mevcut olsa, avtomatik olaraq eki kere altı ay içün faqat tek bir senege qadar (2024 s. mart ayınıñ 4-üne qadar) devam ettirile bilir. Aynı zamanda qaçaq statusı, maqbul ülkeniñ toprağında müddetsiz yaşama aqqını kekefil olur, qaçaq şeadetnamesiniñ müddeti ise ülkege bağlıdır.
ТОП-5 головних запитань про статус біженця та тимчасовий захист «Біженець» і «тимчасовий захист» містять різні правові дефініції. Головна різниця в тім, що статус біженця – це індивідуальне, гарантоване міжнародними конвенціями право. Тоді як право на тимчасовий захист є колективним, не передбачає звернення з індивідуальними заявами і проходження адміністративної процедури її розгляду. Регулюють поняття «тимчасовий статус» та «біженець» ще й різні міжнародні документи. Так, головний документ, що регулює питання надання тимчасового захисту – Директива ЄС 2001/55/ЕС про тимчасовий захист, ухвалена в ЄС ще 20 липня 2001 р. Проте вперше Директиву активовано Рішенням Ради ЄС 2022/382 від 04.03.2022 саме для українців. А питання біженства регулюють Женевська конвенція про статус біженців 1951 р., Нью-Йоркський протокол 1967 р. та Дублінська конвенція 1990 р. Тимчасовий захист отримують при перетині кордону держави-члена ЄС. Державні органи відповідної країни повинні повідомити особу про її право на отримання тимчасового захисту, процес набуття якого досить швидкий і максимально спрощений. Щодо статусу біженця, то тут кожна держава самостійно встановлює на законодавчому рівні адміністративну процедуру його отримання та систему органів, відповідальних за рішення про надання цього статусу. У межах тимчасового захисту особа отримує: У межах статусу біженця особа отримує: У цьому випадку статуси біженця і тимчасового захисту передбачають досить схоже коло прав. Але різниця в тім, що не всі права стають доступними особі, яка перетнула кордон з моменту звернення із заявою про отримання статусу біженця. Згідно з міжнародними документами, термін тимчасового захисту становить один рік (до 04.03.2023 р.) і двічі може автоматично подовжуватися на шість місяців, якщо не зникнуть причини надання такого захисту, але максимум до 1 року (до 04.03.2024 р.). Тоді як статус біженця гарантує право безстрокового проживання на території відповідної держави, а термін, на який видається посвідчення біженця, відрізняється залежно від країни.