«Bizler içün cenkleşecekler – emin edim!» – azat etilgenlerniñ ikâyeleri
«Був впевнений – за нас боротимуться!» – історії визволених
Esirlikten azat etilgen ukrain vatandaşlarınıñ bir diger taqımı da Kıyıvğa keldi. Bu kere deñişmede 85 asker ve bir grajdan kişi azat etildi. Aralarında – on beş kadın. Hatırlatmağa istemiz ki, deñişme, Ukraina Prezidentiniñ emriniñ yerine ketirilmesi içün, Milliy Malümat Bürosınıñ (MMB faaliyeti çerçivesinde kerçekleşti. Vitse baş nazir İrina Vereşçuknıñ emrine köre, azat etilgenlerni Reintegratsiya nazirliginde qarşılaştılar. İnsanlar evlerine qaytmadan evel yahşılaşmalılar ve tibbiy baqınuvdan keçmeliler. Azat etilgenlerniñ bazılarınıñ hatıralarını yazdıq. Er kesni tek bir arzu birleştire: er kes eñ qısqa vaqıt içinde orduğa qaytmağa ve ana vatanını işğalcilerden qorçalamağa azır. Borıs: «Qundaqnen ura ve rus televizionını seyir etmege mecbur ete ediler» Borıs Platonov – Voznesenskten 79. adübnıñ tanklerge qarşıcısıdır. Onıñ ast bölügi Kulbakine avalimanını mıdafaa ete veKrasne qasabası yanında arbiy areketlerni keçire edi. Duşman uçaqları ve top bombardımanı tarafından yapılğan büyük ücümlerden soñ mücizeviy bir şekilde ayatta qaldı. Duşmannıñ avadaki üstünligi sebebinden askerler esirlikke oğradılar. «Bizni farqlı yerlerde tuta ediler: çöllerde, çuqurlarda, garajlarda, – dep Borıs hatırlay. – Aş arasında – suv ve on kişi içün bir künde bir quru aş bar edi. Ya da bir qaç kün devamında iç bir şey olmadı. Bazıda birer çıqara ediler: qundaqnen ura, qulaq yanında ateş aça, qorquta ediler»,- dep o hatırlay. Borıs digerlerinen Aqmescitteki arbiy qısımnda olğanında olarğa işğalciniñ tarafına ketmege tavsiye ettiler. Tek “ğalebeler” ve “zapt etilgen” Mıkolayivni yayınlağan rus televizionını seyir ettirtiler. Ukraina “endi yoq” dep. «Amma rus propagandasınıñ ne olğanını bilem, bunıñ içün iç bir sözüne inanmay edim. Ve emin edim: bizler içün cenkeleşecekler. Böyle de oldı», – dep Borıs bahtını gizlemey. Vladıslav: «Ruslar, esirlerge köpekni endirerek eglene ediler» 35. deñiz piyadesinden Vinnitsalı Vladıslav Kotsüba Zmiyinıy adasında hızmet ete edi. «Birinciden mevamlarımıznı rus gemileri, bundan soñ da uçaqları ateşke tuta ediler, – dep o hatırlar. – Desant tüşürildi, quvetler teñ olmay ediler». Esir etilgen ukrainalılarnı buksir vastasınen Aqyarğa ketirildi. Rus propagandasınıñ azaneviy adetlerinde mühbirler bir-birini ozmağa tırışıp, esirlerniñ evine ketirilmesini teşkil etken insaniy rus akimiyeti aqqında añlata ediler. “Aqyar qaraman şeeri” ve “Odesa qaraman şeeri” yazılarınen avtobuslar süslendi. «Amma “evge” yerine birinciden bizni uçaqnen Kurskqa ketirdiler, – dep Vladıslav devam ete. – Bundan soñ avtozaklar vastasınen belli olmağan yönelişke ketirdiler. Biraz vaqıt -20 avada olğanda çadır şeerinde yaşay edik. Erkeklerniñ çoqusı el-ayaqlarını buzlattı. Amma en çoq Starıy Oskildeki 2. tahqiqat tevqifhanesini hatırlayım. Munasebetler – esirler cinayetçilernen kibi edi. Urbalarımıznı kiydirte ve çıqarta ediler, maneviyat ceetinden basa ediler, bağçada kezintiler vaqtında qaçağanımız köpekni endire ediler». Cenk ve esirlikniñ zorluqlardan soñ erkekler bir ağızdan aytalar: insan ayatınıñ kerçek qıymeti – televizordaki parlaq resimler degil, öz devletiniñ qorçalanması ve yaqın kişilerniñ sevigi içün kerçek qayğırmadır.  Qoşma malümat: Hatırlatamız, Milliy malümat bürosı (MMB), Ukraina Nazirler Kabinetiniñ qararını yerine ketirmek içün teşkil etildi ve onıñ vazifesi tüm mümkün olğan menbalarnı qullanaraq em ukrain, em de işğal ordusı tarafınıñ arbiy esirler, öldürilgenler, habersiz ğayıp olğanlar, hastalar ve yaralanğanlar aqqında malümat toplamaq ve umumiyleştirmektir. Daa işğalciler tarafından qanunsız olaraq em de tınç yaşağan eali arasında tutulıp esir etilgenler. Rus-ukrain cenki vaqtında alâqanı coyğanıñız aqrabalarıñıznı qıdırsañız – böyle vastalarınen MMBna muracaat etiñiz: MMBnıñ halqara-gumanitar uquqqa mücibi işlegenini qoşayıq. Bu cümleden: Arbiy esirlernen tutma aqqında (III) Cenevre şartnamesiniñ 122. maddesi ve Cenk vaqtında grajdanlarnıñ qorçalanması aqqında (IV) Cenevre şartnamesiniñ 136. maddesi.
До Києва прибула чергова партія звільнених з полону громадян України. Цього разу за обміном вдалося визволити 85 військовослужбовців та одну цивільну особу. Серед них – півтора десятка жінок. Нагадаємо, обмін відбувся на виконання наказу Президента України, в межах діяльності Національного інформаційного бюро (НІБ). За дорученням Віцепрем’єр-міністра Ірини Верещук звільнених зустрічали у Мінреінтеграції. Перед відправкою додому люди мають відновитися та пройти медичне обстеження. Ми записали спогади декого зі звільнених. Всіх єднає одне прагнення: кожен готовий знову якнайшвидше повернутися до строю і захищати рідну землю від окупантів. Борис: «Били прикладами і примушували дивитися російське ТБ» Борис Платіонов – протитанкіст 79 одшбр із Вознесенська. Його підрозділ обороняв аеродром Кульбакіне та вів бойові дії поблизу селища Красне. Дивом залишився живий після масованих нальотів ворожої авіації та артобстрілів. Саме через перевагу ворога в повітрі бійці опинилися у полоні. «Нас тримали в різних місцях: в полі, в ямі, в гаражі, – згадує Борис. – З їжі – вода і один сухпай на добу на десять чоловік. Або взагалі нічого по кілька діб. Періодично виводили по одному: били прикладами, стріляли біля вуха, залякували»,- пригадує він. Коли Борис разом із іншими потрапили у військову частину в Сімферополі, їм запропонували перейти на бік окупантів. Примушували дивитися російське ТБ, на якому транслювалися суцільні «перемоги» і «захоплений» Миколаїв. Мовляв, України «вже немає». «Але я знаю, що таке російська пропаганда, тому не вірив жодному слову. І був впевнений: за нас боротимуться. Так і сталося», – не приховує радості Борис. Владислав: «Росіяни розважалися, спускаючи собаку на полонених» Вінничанин Владислав Коцюба з 35 бригади морської піхоти ніс службу на острові Зміїний. «Наші позиції спочатку обстрілювали російські кораблі, згодом накрила авіація, – пригадує він. – Висадився десант, сили були нерівними». Полонених українців на буксирі доправили до Севастополя. В кращих традиціях роспропаганди місцеві репортери наввипередки розповідали про гуманну російську владу, яка організувала доставку полонених додому. На автобусах красувалися написи «Город-герой Севастополь» і «Город-герой Одесса». «Але замість «додому» нас спочатку літаком відправили в Курськ, – продовжує Владислав. – Потім автозаками перевезли у невідомому напрямку. Деякий час жили у наметовому містечку при мінус 20. Багато хлопців відморозили кінцівки. Та найбільше запам’яталося СІЗО № 2 у Старому Осколі. Ставлення – як до в’язнів-кримінальників. Примушували роздягатись-вдягатись, морально тиснули, а під час прогулянок у дворику спускали собаку, щоб ми тікали від неї». Після важких випробувань війною і полоном чоловіки в один голос стверджують: справжня цінність людського життя – це не яскраві картинки в телевізорі, а реальна турбота своєї держави заради його збереження та любов близьких людей.  Довідково: Нагадуємо, Національне інформаційне бюро (НІБ), що створено на виконання рішення Кабінету Міністрів України, має своїм завданням збирати – використовуючи усі можливі джерела – й узагальнювати інформацію про: військовополонених, загиблих, зниклих безвісті, хворих чи поранених – як з боку українських, так і з боку окупаційних військ. А також – про незаконно затриманих окупантами, у тому числі й з-поміж мирного населення. Шукаєте близьку людину, з якою втрачено зв’язок під час російсько-української війни?– звертайтеся до НІБ через: Бюро діє відповідно до норм міжнародно-гуманітарного права, зокрема: ст. 122 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими (ІІІ) та ст. 136 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни (IV).