Ketmekmi ketmemekmi: tahliye aqqında beş telükeli mif
Їхати чи не їхати: п’ять небезпечних міфів про евакуацію
Bölgede yaşamaq telükeli olğanda neni hatırlamaq kerek Bu sene er bir ukrainalı öz evinde Pashalya bayramını qayd etmeycek. Varandaşlarımıznıñ bir qaç millionı köçip kelgen oldı. Faqat buña yerinde eñ müimni – qorçalanğan yaşayışnı aldılar. Aynı zamanda yüz biñlerce ukrainalı, aşkâr telükege baqmadan, evini terk etmemege qadar berdi ve er Kübra telüke astında ola. Tahliyenen bağlı peşin fikirler (sıq sıq isbatlanmağan) insanlarnı toqtatar. Beş eñ tarqatılğan mifni hatırlayıq. İlk mif. «Grajdanım – işağlciler meni tiymeycekler». Yazıq ki, tiyecekler. Tüm dünya Buça, Ğostomel, İrpin ya da bloklanğan Mariupol misalleri üzerinde bunı ögrenmeli edi. Rus tecavuzlarınen er bir körüşme, garjdan vatandaşlar içün ölüm telükesizligidir. Cenk devam ete, bunıñ içün şu anda işğal etilgen topraqlarda rus tecavuzcılarınıñ qurbanlarınıñ doğru sayısını aytmaq imkânsızdır. Tek azat etilgen Kıyıv vilâyetiniñ toprağında Aprel ayınıñ ortasında 1000den ziyade tınç sakinniñ bedeni tapıldı. Tahminen 400-ü Buçada. Çoqusı allarda – qurşun yaralısı, yani duşman insanlarnı aselet öldüre edi. Ekinci mif. «O qadar qorqunç degil: mağazda ya da uruda oturacağım». Şimdiki cenkniñ tecrübesi miflerni er kün bozar. Uyğunlaştırılmağan mağaz ya da uru sıq sıq qapqan ola bilir. Çünki duşman yaşayış kvartallarında bile raketalarnı, aviatsiyanı, toplarnı, bir adımlı ateş reaktiv sistemalarını qullanır. Ölüm silâsı, öz yolunda er şey yoq eter. Misal içün, Mariupoldaki vilâyet dramatik teatrnı hatırlañız. Evler ya da mağazlar, eñ yahşı bir sığınaq olmay. “Ateşler neticesinde Severodonetsk rayonınıñ Novodrujesk şeerinde bir qaç bina, bu cümleden meksen ev ve hocalıq binası viran etildi ve yana edi – FVDHniñ beyanatlarından birinde yazılır. – …İnsanlarnıñ çoqusı telükesiz yerlerge ketti, amma bazı vatandaşlar mağazlarda saqlnmağa devam eterler”. Bahtına, o bombardımandan soñ fevqulâdeciler bir qaç vatandaşnı qurtarıp tahliye etmege becerdiler. Olarnıñ bahtlı olğanlarını aytmaq mümkün. Amma er kesniñ böyle bir fırsatı olmaya bilir. Üçünci mif. «Tahliye, büyük masraflardır» Tahliye er bir etapta, naqliyatnen ketüvden başlap yerleştirüv ve aşqa qadar tamamınen bedavadır. «Ukrzaliznıtsâ» Ukrainanıñ tüm “sıcaq” bölgelerinden bedava tahliye trenlerini muntazam tarzda işletir. İnsan aqını artsa qoşma trenler yollanır. Yolcularğa vokzaldaki ilânlarnı takip etmege tavsiye eteler. Öz başına – öz naqliyatınen da ketmek mümkün. Amma er bir tarzda akimiyetniñ ilân etkeni gumanitar koridor vastasınen. Yañı yerde meskenni tapmağa, devletten ve halqara ortaqlardan para yardımını almağa, başqa yaşayış meselelerni çezmege yardımcı olacaqlar. Hatırlatamız ki, keçken ay Ukrainada “Para, iş, mesken” programması yerine ketirir. Oña mücibi, devlet aylıq para yardımını ödemege başladı: er bir alınğan kişige 2 biñ grn., er bir balağa ya da saqatqa 3 biñ grn. O da, işke aluvnı ve evinde mecburen devlet içinde alınğan kişilerni (DAK) qabul etken eailelerniñ kommunal masraflarını tazminatını esapqa alır. Sizden tek bir şey istenir – çıqmaq, kelip MHMniñ yerli organlarında qayd etmek. Bu cümleden, “Diia” qullanıcıları ve ID-kartnıñ saipleri iç bir yerge ketmek kerekmey. Dörtünci mif. «”Boş” çölde yerleştirirler». Rusiyege ketkenler içün belki de böyledir. Telükesiz bölgelerge tahliye etken ukrainalılar ise dairelerde, musafirhanelerde, raatlıq bazalarında ve mesken içün uyğunlaştırılğan başqa binalarda yerleştirir. Yerleştirme şaraiti, azamiy tarzda oñaytlıdır. Tamam vokzalda mecburen alınğan kişilerni qabul etken vaqtınca noqtalar işler. Anda kelecek areketleri aqqında tüm kerekli malümatnı tapmaq mümkün. Şeerlerde tek mesken mevzusında, kerekli olsa işni tapmağa yardımcı olacaq koordinatsiya merkezleri teşkil etildi. Ukrainağa köçip kelgenlerniñ esken meselelerini çezmege yabancı ortaqlar yardım eter. Leh ükümetiniñ teşebbüsinen keçenlerde İlbav şeerinde eki yüzden ziyade devlet içinde alınğan kişi içün ilk kere konteyner şeerçigi açıldı. Umumen Lehistan 20 biñ devlet içinde alınğan kişi içün Ukrainada mesken qurmağa planlaştırır. Beşinci mif. «İhtimallik nazariyesine köre maña urmaycaq!» Kerçekten de, bu tür insanlarnı tutqan şey sevgeni evini, vazonlarnı, ev hocalığını vb. terk etme küçsizligidir. İnsanlar, alğanı ve alışqanı şeylerini yazıqsınalar. Amma taqdirni deñemeñiz. İstihbaratnıñ malümatına köre, aprel ayınıñ başlanğıcında duşman Ukrainağa 1,2 biñden ziyade çeşitli balistik ve qanatlı raketanı uçurdı. Ortağında bu, bir künde 30dan ziyade raketadır. Yarın sizge “uracaq” telükesi fevquladedir. Misal içün, Donetsk vilâyetinde Mariupolnıñ – 40-90%, Volnıovaha şeer AGMniñ – 75% ve Olğıne qasaba AGMniñ – 70% mesken fondu eñ çoq viranelikni kördi. Ayatını saqlanmağa becergenler belli olmağan vaqıt içinde suvsız, gazsız ve elektriksiz qalır. Qaza brigadaları, muntazam arbiy areketler sebebinden bozmalarnı tamir etemeyler.Bu tür şartlarda ayatta qalmaq imkânsızdır. Şu anda tınç yaşağan ealiniñ esas vazifesi, kelecek içün küçlerini ve sağlığını, ayatını saqlamaq: onı yañıdan tiklemek kereli olacaq. Neticesinde, telüke vaqtında yerli akimiyetniñ tahliye çağırmalarını körmemezlikkr urmaq mümkün olmay.
Про що треба пам’ятати, коли в регіоні стає жити небезпечно Цьогорічне Великоднє свято не у всіх українців пройде під дахом рідної оселі. Декілька мільйонів наших співвітчизників стали переселенцями. Втім, натомість вони отримали головне – захищене життя. Разом з тим, сотні тисяч українців – попри очевидну небезпеку – так і не наважилися залишити домівки і щодня піддаються ризику. Зупиняють людей упередження (часто – невиправдані) навколо евакуації. Згадаємо п’ять найпоширеніших міфів. ​Міф перший. «Я цивільний – мене окупанти не зачеплять». На жаль, зачеплять. У цьому мусив переконатися увесь світ – на гіркому прикладі Бучі, Гостомеля, Ірпеня чи блокованого Маріуполя. Будь-яка зустріч з російськими загарбниками є смертельно небезпечною для цивільних громадян. Війна триває, тож назвати точну кількість жертв російських загарбників на окупованих територіях наразі неможливо. Лише на території звільненої Київської області у середині квітня виявили понад 1000 тіл мирних жителів. З близько 400 – у Бучі.  У більшості – кульові поранення, тобто ворог вбивав людей навмистне. Міф другий. «Не так страшно: пересиджу в підвалі чи погребі». Досвід нинішньої війни щодня руйнує цей міф. Непристосований погріб чи підвал часто стають пасткою. Адже навіть у жилих кварталах ворог використовує ракети, авіацію, артилерію, реактивні системи залпового вогню. Смертельна зброя змітає все на своєму шляху. Згадайте, до прикладу, обласний драматичний театр в Маріуполі. Будинки чи підвали – далеко не найкращий прихисток. «Внаслідок обстрілів у Новодружеську Сєвєродонецького району сталося руйнування і займання низки будівель, зокрема, житлових будинків та господарчих споруд, – йдеться в одному з повідомлень ДСНС. – …Більшість людей вже виїхали в безпечні міста, але деякі громадяни продовжують ховатися в підвалах». На щастя, після того бомбардування надзвичайникам вдалося врятувати і евакуювати в безпечне місце кілька громадян. Їм, можна сказати, пощастило. Але такий шанс випадає далеко не кожному. Міф третій. «Евакуація – це великі витрати» Евакуація відбувається абсолютно безкоштовнона всіх етапах, починаючи від переміщення транспортом і закінчуючи розміщенням та харчуванням. «Укрзалізниця» регулярно запускає безкоштовні евакуаційні поїзди з усіх «гарячих» регіонів України. У разі збільшення потоку призначаютьсядодаткові. Пасажирам радять стежити за оголошеннями на вокзалі. Можна вибиратися й самотужки – власним транспортом. Але в будь-якому разі – в гуманітарному коридорі, оголошеному владою. На новому місці вам допоможуть із пошуком житла, отриманням грошової допомоги від держави та міжнародних партнерів, вирішать інші побутові проблеми. Нагадаємо, ще з минулого місяця в Україні реалізується програма «Гроші, робота, житло». Відповідно до неї, держава розпочала виплатигрошової щомісячної допомоги: кожному переселенцю – 2 тис. грн, кожній дитині або особі з інвалідністю – 3 тис. грн. Вона передбачає також працевлаштування і компенсацію комунальних витрат сім’ям, які приймають вимушено переміщених осіб (ВПО) у себе вдома. Від вас вимагається одне – виїхати, а по прибуттю зареєструватися у місцевих органах ЦНАП. До речі, користувачам «Дії» і власникам ID-карток навіть ходити нікуди не потрібно. Міф четвертий «Поселяють в «чистім» полі». Тих, хто потрапляє в росію, можливо, й так. Українців же, котрі евакуювалися в безпечні регіони, розміщують у квартирах, гуртожитках, готелях, на базах відпочинку та інших пристосованих для життя приміщеннях. Умови поселення – максимально сприятливі. Відразу на вокзалах діють тимчасові пункти прийому вимушених переселенців. Там можна знайти всю необхідну інформацію про свої подальші дії. В містах розгорнуті координаційні центри, де допоможуть не лише визначитися із житлом, а й за необхідності відразу підшукати роботу. Вирішувати житлову проблему переселенців Україні допомагають також закордонні партнери. За ініціативою польського уряду, днями у Львові відкрили перше контейнерне містечко для понад двох сотень внутрішньо переміщених осіб. Загалом Польща планує побудувати в Україні житло для 20 тис. внутрішніх переселенців. Міф п’ятий. «За теорією ймовірності мені не прилетить!» Насправді, якорем, що тримає таких людей є несилапереконати самого себе покинути улюблену домівку, вазони, домашнє господарство тощо. Люди надто шкодують за всім, чого нажили і до чого звикли. Але випробовувати долю не можна. За даними розвідки, станом на початок квітня ворог випустив по Україні понад 1,2 тис. балістичних та крилатих ракет різних типів. В середньому це понад 30 ракет за добу. Ризик того, що завтра «прилетить» саме до вас надзвичайний. Скажімо, в Донецькій області, наприклад, найбільших руйнувань зазнав житловий фонд Маріуполя – 40-90%, Волноваської міської ВЦА – 75% та Ольгинської селищної ВЦА – 70%. Кому пощастило вижити – на невідомий час залишаються без води, газу та електрики. Аварійні бригади не мають змоги усунути пошкодження через постійні бойові дії. В таких умовах неможливо вижити навіть якщо вдасться залишитися живим. Зараз головна задача мирного населення – берегти сили, здоров’я та життя в ім’я майбутнього: його ще доведеться відбудовувати. Отже, у разі небезпеки ігнорувати заклик місцевої влади евакуюватись точно не можна.