Doktor Google veszélyei: a böngészés nem avat orvossá
Alááshatja a szülõknek a gyerekorvosba vetett bizalmát az internetrõl származó információ – figyelmeztetnek amerikai kutatók. A világháló hasznos dolog, de nem tudja a tüneteket összefüggésükben értelmezni. Nem beszélve arról, hogy sok hamis információval is lehet ott találkozni.
Az amerikai Gyermekorvosok Akadémiai Társaságainak (Pediatric Academic Societies) e héten megrendezett éves konferenciáján a Hofstra Northwell School of Medicine munkatársa, Ruth Milanaik arra figyelmeztette kollégáit, hogy az online forrásokból összegyûjtött információ megingathatja a szülõk bizalmát a gyerekorvos által felállított diagnózisban. A San Franciscóban rendezett találkozón Milanaik elmondta: ha a szülõk az interneten talált egészségügyi tanácsok nyomán kételkednek az orvos ítéletének helyességében, az késleltetheti a szükséges kezelés megkezdését.

Online felmérés

Milanaik és munkatársai felmérésükben a Mechanical Turk online kutatási platform segítségével 1374 önként vállalkozó szülõnek küldtek ki rövid ismertetõt egy képzeletbeli gyerek páciensrõl, aki a tünetleírás szerint „harmadik napja tartó kiütésekkel és súlyosbodó lázzal jelentkezett".  Az átlagosan 34 éves és legalább egy 18 éven aluli gyereket nevelõ résztvevõket ezután három csoportra osztották.

Az elsõ csoportnak egy olyan internetes oldal képernyõfotóit küldték el, amely a Streptococcus baktériumfertõzéshez köthetõ, kiütéssel és lázzal járó skarlát egyes tüneteit sorolta fel. Antibiotikum-kezelés híján a skarlát reumás lázzá súlyosbodhat, sõt szövõdményként egyes esetekben akár szívkárosodást is okozhat.

A második csoportban a szülõk egy másik honlap képernyõfotóit kapták meg, amely a Kawasaki-szindróma néhány tünetét írja le. Ebben a betegségben a vérerek testszerte gyulladásos állapotba kerülnek, amit szintén láz és kiütések kísérnek. Ez esetben a potenciálisan életveszélyes szövõdmények – például értágulatok – elkerülése érdekében azonnali gyulladáscsökkentõ kezelés alkalmazása szükséges.

A harmadik csoportba osztott szülõk semmilyen internetes oldalról nem kaptak képernyõfotókat.

Az internet alááshatja az orvosba vetett bizalmat

Ez után valamennyi résztvevõ elolvashatta az orvos által felállított diagnózist, amelyben a szakértõ skarlátot állapított meg a gyereknél. A kontrollnak tekintett harmadik csoportban a szülõk 81,0 százaléka fogadta el bizalommal az orvos szakvéleményét. Az elsõ csoport szülõi, akik a skarlátról kaptak internetes információt, 90,5 százalékban szavaztak bizalmat az orvosnak, és közülük kevesebben (42,0 helyett csak 21,4 százalékban) vették volna fontolóra, hogy második szakvéleményt kérjenek.

Ezzel szemben a második csoportba sorolt résztvevõk, akik a Kawasaki-szindrómáról olvastak internetes tájékoztatót – amelynek tünetei között szintén szerepelt a kiütés és a láz –, csupán 61,3 százalékban fogadták el az orvos diagnózisát, és 64,2 százalékuk nyilatkozott úgy, hogy valós szituációban második szakvéleményt kérne.

Milanaik ennek kapcsán elmondta, hogy miközben számos elõnye van annak, hogy az interneten keresztül bárki könnyen hozzáférhet orvosi jellegû információkhoz, a „tünetek internetvezérelt értelmezése" alááshatja a szülõknek és általában a pácienseknek az orvosba vetett bizalmát.

Az internetes „diagnózist" beszéljük meg az orvossal

„Az internet hatékony eszköz az információszerzésre, ám használhatóságát korlátozza a gondolkodásra és érvelésre való alkalmatlansága" – mondta Milanaik. Azzal, hogy egy keresõmotorba bepötyögünk pár tünetet, egyáltalán nem biztos, hogy megfelelõen jellemeztük a fennálló kórképet. A számítógép által generált diagnózis félrevezetheti a beteget vagy a beteg gyerek szüleit, akik aztán megkérdõjelezik orvosuk szaktudását, második véleményért folyamodnak egy másik szakemberhez, s mindez komoly késést okozhat a szükséges kezelés megindításában."

„A szülõk kétely esetén természetesen mindig fordulhatnak egy másik orvoshoz további szakvéleményért" – tette hozzá Milanaik, de jó, ha az internetrõl szerzett ismereteiket elõször saját orvosukkal osztják meg."

Több honlap hitelessége vitatható

Mivel az orvosi információk internetes elérése valamennyiünk mindennapjainak részévé vált, számos tudományos kutatás firtatta már az online orvosi tájékoztató lapok szakmai hitelességét. Immár tízéves az a felmérés, amelyben urológusok a rejtettheréjûséggel kapcsolatos online információk értékelése kapcsán arra a következtetésre jutottak, hogy a témával foglalkozó honlapoknak csak 35 százalékát hitelesítette valamilyen nonprofit szakmai szervezet, miközben a weblapok 77 százaléka nem tüntette fel a szerepeltetett információk forrását, és az összefoglalók 48 százalékának még csak nevesített szerzõje sem volt. Az orvosi és álorvosi honlapok elburjánzásával a helyzet azóta inkább csak romlott.

Az Egyesült Államok Nemzeti Egészségügyi Intézetei, a National Institutes of Health (NIH) étrend-kiegészítõkkel foglalkozó hivatala (ODS) által kiadott irányelvek segítenek annak eldöntésében, hogy mennyire bízhatunk meg egy-egy honlap által kínált orvosi információban.

A NIH ODS szerint alapvetõ követelmény, hogy a honlapról egyértelmûen kiderüljön:

1.  ki az üzemeltetõje,
2.  ki finanszírozza az ott megjelenõ tartalmat,
3.  milyen céllal üzemel a weblap,
4.  honnan származnak (pontos irodalmi idézetmegjelöléssel) az ott olvasható adatok,
5.  milyen tudományos bizonyítékok támasztják alá az ott szereplõ állításokat,
6.  milyen tudományos lektoráláson esett át a lap tartalma,
7.  mennyire friss a tartalom,
8.  mennyire megbízhatóak azok a honlapok, amelyeket az innen induló hivatkozásokra kattintva elérhetünk,
9.  milyen célból és milyen felhasználói információt gyûjt a lap az ide látogatókról,
10. hogyan léphetünk kapcsolatba a lap üzemeltetõjével.
Google internet tévhitek egészség orvoslás veszély