Kideríthették, mi hozta létre az új koronavírust
Az új, SARS-CoV-2 néven ismert koronavírus 2019 végén jelent meg a kínai Vuhanban. Azóta világméretû járványt okozott, jelenleg több mint 70 országban pusztít. A kutatók egy új tanulmányban igazolták, hogy a kórokozót természetes evolúciós folyamatok hozták létre, és nem az ember. Az eredményeket a Nature Medicine folyóiratban publikálták.
A tudósok az új kórokozó, valamint rokonainak nyilvánosan kutatható genom szekvenciáját elemezték, és azt találták, hogy a SARS-CoV-2 nem egy mesterséges vírus, hanem a természet produktuma.

Nyilvánosan hozzáférhetõ adatbázisból dolgoztak

A koronavírusok családjának számos képviselõje van, egyes tagjai csupán enyhe náthát okoznak, míg más képviselõi életveszélyessé váló tüdõgyulladást is képesek kiváltani, sajnos a SARS-CoV-2 az utóbbiak táborát erõsíti. A komolyabb megbetegedéseket elõidézõ vírusok közül az elsõ súlyos járványt 2002-2003-ban a SARS robbantotta ki, késõbb 2012-ben a MERS (Közel-keleti Légúti Szindróma) okozott gondokat Szaúd-Arábiában. Az eddig ismert legkorábbi COVID-19 beteg 2019. november 17-én kaphatta el a kórokozót, ám hivatalosan csak december 27-én állapították meg, hogy az emberiség egy vadonatúj vírussal áll szemben. A cikk írásának pillanatában a fertõzöttek száma elérte a 198 152, a halottaké a 7954 fõt.

A járvány kirobbanását követõen a kínai tudósok nekiláttak, hogy feltérképezzék a vírus genetikai állományát, a munka végeztével az adatokat azonnal nyilvánossá tették. Ezekbõl a genetikai információkból próbálta Kristian Andersen mikrobiológus (Scripps Research) és kutatócsoportja kideríteni, honnan érkezhetett a SARS-CoV-2, és milyen folyamatok vezettek kifejlõdéséhez.

Andersen a vírus "koronáját" vette alaposabban szemügyre, vagyis azoknak a fehérjetüskéknek a genetikai tervrajzát tanulmányozta, amikkel a kórokozó bejut a gazdasejtekbe; receptorkötõ doménje (RBD), valamint hasítási helye különösen sokat elárult eredetérõl. Elõbbivel a vírus "megkapaszkodik" a sejtben, utóbbit pedig a bejutásra használja.

Bizonyíték a természetes evolúcióra

A SARS-CoV-2 evolúciójának egyik legfontosabb lépése az volt, hogy olyan RBD-je alakult ki, amivel hatékonyan meg tudta célozni az emberi sejtek vérnyomás-szabályozásáért felelõs ACE2 receptorát. A fehérjetüskék tulajdonképpen annyira eredményesen kötõdtek a humán gazdasejthez, hogy azok a kutatók szerint csak természetes evolúcióval jöhettek létre.

A másik tényezõ, ami kizárja a laboratóriumi eredetet, a vírus molekuláris struktúrája. Amennyiben egy mesterségesen létrehozott kórokozóról lenne szó, ez a szerkezet hasonlítana valamelyik korábbi vírus molekuláris vázára. Andersenék szerint azonban a SARS-CoV-2 szerkezete egyedi az emberi patogének között, és leginkább a denevérekben, tobzoskákban jelen lévõ vírusok struktúráira emlékeztet.

A vírus két jellemzõje, azaz a fehérjetüskék RBD alegységének mutációja, valamint az egyedi molekuláris váz kizárja, hogy a SARS-CoV-2 mesterséges eredetû lenne" – magyarázta Andersen.

A vírus lehetséges származása

A genetikai adatok alapján Andersen azt is megpróbálta kideríteni, honnan származik a SARS-CoV-2. A kutató két lehetséges forgatókönyvet vázolt fel.

-   Az egyik szerint az új koronavírus fehérjetüskéje – pontosabban annak RBD-je és hasító helye - már az eredeti gazdaállatban úgy mutálódott, hogy képessé vált a humán sejtekhez kötõdni. Ebben a helyzetben elég volt egyszer kapcsolatba kerülni a vírust hordozó állattal, és a kórokozó máris robbanásszerû gyorsasággal terjedni tudott az emberek között, újabb mutációra nem volt szüksége. Ehhez hasonlóan robbantak ki a korábbi koronajárványok is; a SARS például a cibetmacskából, a MERS a tevébõl kilépve indult el pusztító útjára. Jelenleg annyi biztos, hogy a SARS-CoV-2 eredeti gazdaállata a denevér volt, kellett lennie viszont egy köztes gazdának (és ez lehetett a tobzoska), ami átadta a vírust az embernek.
-   A másik lehetséges forgatókönyv szerint a vírusnak egy "ártalmatlan" változata került az emberbe, és ott mutálódhatott. Itt szintén a tobzoskák válnak gyanússá, ugyanis az õket fertõzõ koronavírusok RBD-je kísértetiesen hasonlít a SARS-CoV-2 receptorkötõ doménjéhez. A hasítási hely – ami egyébként nagyon emlékeztet a madárinfluenza vírusának hasítóhelyére – szintén mutálódhatott emberben.

A tanulmány társszerzõje, Andrew Rambaut úgy véli, a két lehetséges eredetmagyarázat közül az elsõ jelentene rosszabb hírt: ha a vírus az eredeti gazdaállatban mutálódott, akkor e mutáns törzsek még mindig ott rejtõznek vagy a denevérekben, vagy a tobzoskákban (esetleg mindkettõben), és ezekkel az állati gazdaszervezetekkel érintkezve a világjárvány a jövõben bármikor újrakezdõdhet. Kisebb az esély egy újabb pandémiára, ha a kórokozó bennünk változott meg.

(Nature Medicine, MedicalXpress)
mutáció genetika tobzoska koronavírus járvány evolúció gének denevér vírus gén