Népszava Horvátország hosszabbítással a döntőben
Története során először bejutott a világbajnokság fináléjába a horvát labdarúgó-válogatott, amely az oroszországi torna szerdai elődöntőjében hosszabbítás után 2-1-re legyőzte az angol csapatot.
Az első félidő elején Trippier szabadrúgásból még az angoloknak szerzett vezetést, de a másodikban Perisic a védőjét megelőzve egyenlített a 68. percben. A horvátok ugyan harmadszor kényszerültek ráadásra a vb-n, ám ezúttal nem bízták a 11-esre a továbbjutást, mint az előző két alkalommal, ugyanis Mandzukic a 109. percben eldöntötte a párharcot.     Horvátország ezzel biztosan felülmúlja eddigi legjobb, 1998-ban elért harmadik helyét, míg Anglia 1966 óta tovább várhat újabb diadalára.     A szombati, szentpétervári bronzmeccsen belga-angol, míg a vasárnapi, moszkvai döntőben francia-horvát mérkőzést rendeznek.  Elődöntő: Horvátország-Anglia 2-1 (0-1, 1-1, 1-1), hosszabbítás után Moszkva, Luzsnyiki Stadion, 78 011 néző, v.: Cuneyt Cakir (török) gólszerzők: Perisic (68.), Mandzukic (109.), illetve Trippier (5.) sárga lap: Mandzukic (48.), Rebic (96.), illetve Walker (54.) Horvátország: Danijel Subasic - Sime Vrsaljko, Dejan Lovren, Domagoj Vida, Ivan Strinic (Josip Pivaric, 95.) - Ivan Rakitic, Marcelo Brozovic - Ante Rebic (Andrej Kramaric, 102.), Luka Modric (Milan Badelj, 119.), Ivan Perisic - Mario Mandzukic (Vedran Corluka, 115.) Anglia: Jordan Pickford - Kyle Walker (Jamie Vardy, 112.), John Stones, Harry Maguire - Kieran Trippier, Dele Alli, Jordan Henderson (Eric Dier, 97.), Jesse Lingard, Ashley Young (Danny Rose, 91.) - Raheem Sterling (Marcus Rashford, 74.), Harry Kane     I. félidő: 5. perc: Trippier végezhetett el szabadrúgást 22 méterről a kapuval szemben, s gyönyörűen a bal felső sarokba csavarta a labdát (0-1). II.félidő: 68. perc: Vrsaljko jobb oldali beadását követően Perisic lábbal megelőzte az ötös vonalán fejjel tisztázni akaró Walkert, a lövése pedig a kapu jobb oldalában kötött ki (1-1). Hosszabbítás: 109. perc: egy szöglet után kivágott labdát Perisic fejelt vissza a kapu előterébe, a jó ütemben kilépő Mandzukic pedig közelről Pickford lába mellett a kapu bal oldalába lőtt laposan (2-1). Az angolok kezdték agresszívebben és jobban is a mérkőzést, a horvátok idegesen futballoztak, rengeteg könnyű passzt elrontottak. Nem is kellett sokat várni, hogy góllá érjen a szigetországiak fölénye, ugyanis már öt perc után betalált szabadrúgásból Trippier, aki a válogatottban először volt eredményes. Az angol vezetés mit sem változtatott a játék képén, rá se lehetett ismerni a horvát csapatra, amely sorra szórta el a labdákat, az erős és gyors angol játékosok pedig a labdaszerzést követően éltek fizikai fölényükkel, lefutották embereiket és megnyerték párharcaikat, így a későbbiekben már nem csak pontrúgások után tudtak veszélyeztetni. Egy ízben a góllövőlista éllovasa, Kane óriási helyzetet hagyott ki, pontosabban Subasic védett bravúrral. Sokat elmond a horvátok teljesítményéről, hogy az első komoly helyzetükre bő félórát kellett várni, de Rebic akkor is tiszta lövőhelyzetből Pickford kezébe lőtt. A túloldalon Lingard hasonló szituációban pedig a kaput sem találta el. Összességében a horvátok örülhettek, hogy csak egygólos hátránnyal vonulhattak az öltözőbe.     A folytatásban az angolok is visszavettek a tempóból, elsősorban a biztonságra törekedtek, a horvátok pedig továbbra is teljesen erőtlennek és ötlettelennek bizonyultak, így a második játékrész eleje érdemi lehetőség nélkül telt el. A horvátok pontatlanságát jól jelzi, hogy egy percen belül mindkét horvát szélső próbálkozhatott beadással, de tiszta helyzetük ellenére már az első, a 16-os oldalvonalánál álló angol játékos belsővel tisztázott mindkét esetben.     Egyetlen jó beadás viszont alapjaiban változtatta meg a meccset, ugyanis abból teljesen váratlanul Perisic egyenlített, ez pedig 180 fokos fordulatot hozott. Az egyenlítés hatására záporoztak a lövések Pickford kapujára és érkeztek a beadások az előterébe, egy ízben Perisic újabb próbálkozásakor csak a kapufa mentette meg az angolokat az újabb bekapott góltól. Legalább tíz perc kellett, mire a szigetországi gárda rendezte a sorait. De ez sem jelentette azt, hogy az utolsó 15 percben ne a horvát csapat állt volna közelebb a győztes gól megszerzéséhez, ugyanis Mandzukic lövésénél Pickfordnak kellett hárítania, majd az angol kapus hibája után Perisic nem találta el a kaput, így következhetett a ráadás.     A hosszabbításra ismét fordult a kocka, az angolok tűntek frissebbnek, ami nem volt váratlan, mivel a horvátoknak ez a harmadik olyan találkozója volt a vb-n, amely hosszabbításba torkollott. A szigetországiak nagyon közel álltak ahhoz, hogy ismét vezessenek, de Stones fejesét követően Vrsaljko a kapu jobb sarkánál kifejelte a gólvonalról a labdát. Ettől függetlenül a horvátok sem maradtak helyzet nélkül, a másik oldalon Pickford hárított bravúrosan Mandzukic közeli próbálkozásánál. A fordulás újabb fordulatot hozott, ismét a horvátok voltak kezdeményezőbbek, s ennek meglett az eredménye, ugyanis teljesen elaludt az angol védelem egy szöglet után visszafejelt labdánál, s éppen Mandzukic maradt üresen, aki második ziccerét már nem hibázta el. Ugyan hátravolt még tíz perc, de az angolok komoly helyzetig sem jutottak, így 1966-os egyetlen világbajnoki címük óta továbbra sem tudnak döntőbe jutni. A mostani vb-n először fordult elő, hogy a hosszabbítás döntést hozott, s így nem volt szükség 11-esekre.
Franciaország határozott játékkal, 4-2-re nyerte a labdarúgó-világbajnokság döntőjét a keményen küzdő Horvátország ellen.
Győztes csapaton ne változtass – tartja a mondás. Didier Deschamps francia kapitány és Zlatko Dalic horvát tréner is ugyanazt a kezdőt küldte pályára, mint tette az elődöntőben.
Az első negyedóra nem tartogatott sok izgalmat, a horvátok többet birtokolták a labdát, ám érdemi lehetőség egyik csapat kapuja előtt sem adódott. A 18. percben aztán Brozovic állította meg Antoine Griezmannt, a franciák 33 méterre az ellenfél kapujától végezhettek el szabadrúgást. A labda mögé a sértett állt, középre tekert, majd Mario Mandzukic pechére saját kapujába bólintott. (1-0) Világbajnoki döntőben egyébként még egyetlen játékos sem szerzett öngólt.
Nem örülhettek sokáig a franciák, a 29. percben egy szabadrúgást követő kavarodásban Perisichez került a labda, aki kicselezte a tétova Kantét, és a lassú Pavard elől tizenöt méterről a hosszú alsóba lőtt. (1-1)
A 35. percben egy francia szöglet után Perisic kézzel ért a labdához, a játékvezető a videobíró segítségével visszanézte a képsorokat, majd büntetőt ítélt a franciáknak. A labda mögé Griezmann állt, aki értékesítette is a lehetőséget. (2-1)
A térfélcsere után megélénkült a játék, mindkét kapu előtt adódtak lehetőségek, majd az 54. percben négy ember is a pályára futott, megszakítva a játékot. Mint utóbb kiderült, az oroszországi rendszer ismert kritikusai, a Pussy Riot tagjai voltak. A biztonságiak eltávolították őket a gyepről.
Az 59. percben Griezmann passzolta vissza a labdát Pogbának, akinek első lövése még elhalt egy védőben, de a labda visszapattant hozzá, másodjára pedig a hosszú alsóba tekert. (3-1)
A 66. percben pedig oda lett a horvátok minden reménye, Kylian Mbappé 24 méterről a jobb alsóba tekert, így a francia tini a legendás Pelé után a második legfiatalabb gólszerző a vb-döntők tekintetében. (4-1)
A horvátok azonban háromgólos hátrányuk ellenére sem törtek meg teljesen, Mandzukic rontott rá Lloris kapusra, aki nem tudta lecselezni a támadót, Mandzukic lábáról a hálóba pattant a labda. (4-2) A hajrában ugyan a horvátok még mentek előre, újabb gól már nem született.
A franciák 1998 után másodszor lettek világbajnokok, míg a horvátok így is a legjobb eredményüket érték el, korábban sosem játszottak döntőt.
A miniszterelnök azt mondta: a horvát válogatott döntőbe jutása lelkesítő esemény, ami bizonyítja, hogy „a pénz nem minden”.
„Nagy a lemaradásunk, de nem mozgunk más dimenzióban, senki nem tud olyan okot, olyan érvet mondani, ami lehetetlenné tenné, hogy a magyar futball utolérje a horvátot” – mondta Orbán Viktor miniszterelnök a Nemzeti Sportnak adott interjújában. „Amióta 2006-ban az MTK akadémiája után másodikként megalapítottam a Puskás Akadémiát, sok keserűség, csalódás ért, de akkor is úgy gondoltam, húsz évet rá kell szánnunk arra, hogy visszakerüljünk a futballban minket megillető helyre. Ilyen lelkesítő esemény viszont kevés történt azóta, mint a horvátok döntőbe jutása, ami bizonyítja, hogy a pénz nem minden. Nagyon lelkes vagyok” – fogalmazott. Szerinte a horvátok eredménye azt is üzeni nekünk, hogy a jó klubfutball nélkül a válogatott sem lehet jó, ez a kettő nem válik szét egymástól. Azt mondta, hogy a régióban a horvátoknál a legerősebb a klubfutball, a horvát klubokat komolyan kell venni, a Dinamo Zagreb rendszeresen ott van a BL főtábláján, és mellé még gyakran felzárkózik egyik-másik csapat. „Számunkra is ez a követendő példa. Sok tanulnivalónk van a horvátoktól, ez az egyik: a magyar klubfutballnak is kell egy-két zászlóshajó, a Ferencvárosnak ott kellene lenni mindig a legjobbak között és lehetőleg még egy klubnak” – fejtegette a miniszterelnök. Orbán Horvátországal kapcsolatban arról is beszélt: szomszédként összeköt bennünket a közös történelem, a közös futballmúlt. „Tíz magyarból kilenc nekik szurkol, sokan utaznak most Horvátországba, hogy ott éljék át a döntőt” – mondta, és hozzátette: az, hogy egy négy és fél milliós ország vb-döntőt játszhat, azt az örömhírt küldi, hogy ez lehetséges. „Miközben a futballban egyre távolodnak a legnagyobb klubok a kisebbektől és igazságtalanul osztják el a pénzeket a nagyok javára, Horvátország ilyen sikerre képes, a horvátok megmutatták, hogy a futballban minden lehetséges” – hangsúlyozta. Az idei nemzetközi kupaszerepléssel kapcsolatban közölte: a Fradi meccsét látta, kitűnő mérkőzés volt, de a többieknek is csak azt mondhatja, „igyanak vért a visszavágók előtt”. Orbán korábban, a közmédiának adott interjújában is beszélt a világbajnokságról. Akkor azt mondta: a horvátok sikere a horvátoké, de „egy kicsit úgy érezzük, hogy abban mi is benne vagyunk, hisz ez a régió dicsősége is, még hogyha a horvát zászlót is kell most a magasba emelni”. Hozzátette: egy futballkultúrához, a Duna menti futballkultúrához tartozunk, még ha ma nem is érjük el, meg sem közelítjük azt a szintet, amire a horvátok képesek. „De azért ez mégiscsak a mi kutyánk kölyke.”
labdarúgó-világbajnokság Franciaország Anglia Orbán Viktor világbajnokság Horvátország döntő