Két súlyos sérülés forradalmasíthatja Amerika sportját
Több szempontból is történelmi NBA-szezon zárult le magyar idõ szerint június 14-én hajnalban. Nemcsak arról van szó, hogy az észak-amerikai profi kosárliga 72 éves története során elõször avattak nem egyesült államokbeli bajnokot, hanem arról is, hogy a döntõben történtek alapjaiban rengethetik meg a bajnokságot. Nem feltétlenül azért, mert a Toronto Raptors gyõzött, hanem azért, mert két olyan szupersztár is súlyos sérülést szenvedett, akik az egész szezont végigjátszották, miközben az ellenfélnél volt egy, aki szinte végigpihente az alapszakaszt, a rájátszásban pedig minden idõk egyik legdominánsabb teljesítményét nyújtotta. Ez pedig felnyithatja a már így is egyre több hatalommal rendelkezõ játékosok szemét, és olyan változások jöhetnek, amikre korábban még nem volt példa.
Eddig minden a pénz körül forgott

Hogy megvizsgáljuk pontosan, miért is lehet precedenst teremtõ a 2019-es finálé, szükséges egy kicsit mélyebbre ásni. Az NBA-ben létezik egy úgynevezett kollektív szerzõdés (CBA) a liga és a játékosok között, mondhatni, ez a bajnokság alkotmánya. Ezt idõrõl idõre újratárgyalják, hiszen határozott idõre kötik meg, és mielõtt az aktuális megállapodás lejárna, a felek többször is leülnek átbeszélni. A vita sarkalatos pontja természetesen az NBA bevételének elosztása szokott lenni, azaz hogyan osztozzanak ezen a játékosok és a klubok. Az NBA az elmúlt években õrült fejlõdésen ment keresztül, az érdeklõdés megsokszorozódott világszerte, a legnagyobb bevételt jelentõ televíziós közvetítési jogok díja az egekbe szökött, ennek köszönhetõen ömlik a pénz a ligába.Ezért is ugrott meg a fizetési sapka (az a keretösszeg, amelyet a csapatok a játékosok bérére költhetnek évente), így lehet az, hogy ma már a legjobbak évi 30-40 millió dollárt tehetnek zsebre, de még a padmelegítõk is szinte fürdenek a pénzben.

A jelenlegi helyzet miatt a kosarasok, vagyis inkább az õket képviselõ szakszervezet (NBAPA) aligha fog lázadozni a kollektív szerzõdés újratárgyalásakor, amely három éven belül esedékes lesz. A probléma ezúttal a játékosok öntudatra ébredése, a hatalmuk növekedése, leginkább pedig saját egészségük védelmezése lesz, fõleg annak fényében, mi történt az elmúlt két hónapban. Ha sikerrel járnak, monumentális reformok jöhetnek.

A kosarasok átveszik a hatalmat

A 2010-es évek elsõ felében két komoly változás is történt a ligában. Az egyik az egész világot érintette, a másik a bajnokság belsõ mûködését. Az információs forradalom, a közösségi média és a korlátlan (videós) elérhetõség a sportolók viselkedését is megváltoztatta. A legnagyobb sztárok már saját online cikkekben jelentik be csapatváltásukat (pl. LeBron James 2014-ben, Kevin Durant 2016-ban), véleményt formálnak Twitteren, szájkaratéznak a szurkolókkal, vagy egymással. Az események a szemünk elõtt zajlanak, kezd megszûnni a „kulisszatitok” fogalom, hiszen szinte mindenhova belátunk, minden kiszivárog. Korábban a játékosok csupán katonák, alkalmazottak, árucikkek voltak, ez mára gyökeresen megváltozott, ugyanis kiderült róluk, hogy õk is ugyanolyan emberek, mint mi, csak jóval tehetségesebb és kitartóbb sportolók.

Ezzel egy idõben, 2014-ben vette át a hatalmat az NBA-ben az új komisszár, Adam Silver, aki a nyugdíjba vonuló David Sternt váltotta a liga élén.

Hiába nevelte egy kõkemény mester, Silver sokkal inkább játékospárti, mint elõdje, aki ha kellett, még Michael Jordant is eltiltotta másfél évre az egyre kellemetlenebbé váló játékfüggõsége miatt (nem hivatalosan, mert akkor még léteztek titkok). Amíg Stern volt hatalmon, az volt a szentírás, amit õ diktált, de nem lehet mondani, hogy a módszere sikertelen lett volna, az NBA felvirágoztatása hatalmas részben tekinthetõ az õ érdemének.

Aztán jött Silver, akinek az ajtaja mindig nyitva áll a játékosok elõtt, gyakorlatilag értük van, errõl beszélt 2017 szeptemberében a háromszoros bajnok Bruce Bowen is az Origónak.
Silvert a sors azonnal mély vízbe dobta, hivatali idejének harmadik hónapjában máris kiosztotta az amerikai sporttörténelem legnagyobb büntetését, amikor a Los Angeles Clippers akkori tulajdonosát, Donald Sterlinget örökre kitiltotta az NBA-bõl, elvette tõle a klubot, valamint 2,5 millió dollárra is megbüntette, mert kiszivárgott róla egy hangfelvétel, amelyen rasszista megjegyzésekkel illette saját játékosait.
Egy baráti komisszár, a közösségi média terjedése, és a rohamosan emelkedõ fizetések tehát egyre nagyobb hatalomhoz juttatták a játékosokat. A legnagyobb sztárok véleményére ma már mindenki ad, amellett, hogy szupersztárok, egyben influencerek is, és pontosan tudják, hogy õk a liga mozgatórugói.

Silver éppen ezért igyekszik a kedvükben járni. Amikor a 82 mérkõzéses alapszakaszt sokalló hangok kezdtek felerõsödni, az elnök lazított a menetrenden, elnyújtotta az alapszakaszt, az All-Star gálára egyhetes szünetet szervezett, valamint csökkentette a csapatok esetében az egymás utáni estéken lejátszott meccsek (back-to-back) számát. Amikor különbözõ klubok elkezdték pihentetni a sztárjaikat, arra is talált megoldást, még mielõtt nagyobb botrány kerekedett volna belõle, de volt, amikor õ is tehetetlennek bizonyult.

Azt hitték, hisztizik, de az õ példáját fogja követni mindenki

Mégpedig Kawhi Leonard, a 2019-es döntõ MVP-jének emlékezetes sértõdésénél, amikor a San Antonio Spurs színeiben 9 meccs kivételével a teljes 2017-18-as szezont kihagyta. Hiába kapott zöld utat a csapatorvosoktól, õ nem volt hajlandó játszani, mert úgy érezte, még nem teljesen egészséges. A helyzet közte és a csapat között annyira elmérgesedett, hogy Leonard cserét kért a Spurstõl, amely végül Torontóba küldte 2018 nyarán. A Raptors az egész alapszakaszban a kívánságait leste, csak akkor játszott, amikor úgy érezte, képes rá, végül a 82 mérkõzésbõl 60-on lépett pályára.

Ennek az eredménye az lett, hogy Leonard egészségesen, szinte kipihenten kezdhette meg a rájátszást, ahol végül fékezhetetlenül játszott védekezésben és támadásban is, sokatmondó adat, hogy nála több pontot egy playoff alatt csak Michael Jordan (1992-ben) és LeBron James (2018-ban) tudott dobni, miközben az idei mezõnyben Leonardé volt a legtöbb pont, dobott kosár, dobott büntetõ, lepattanó és labdaszerzés is. Nem csoda, hogy bajnoki címig vitte a Torontót, rögtön az elsõ kanadai idényében. Amíg az elmúlt másfél évben mindenki tátott szájjal nézte, és nem értette a szappanoperáját, rengetegen elítélték, mert nem akart játszani, addig a 2019-es rájátszás alatt már kezdték kapizsgálni az emberek, miért is tagadta meg a játékot még a Spursnél. Aztán jött két sajnálatos sérülés, amik tökéletesen igazolták Leonardot.

A Golden State Warriors kiválósága, a 2017-es és a 2018-as döntõ legjobbjának megválasztott Kevin Durant idén a Houston Rockets elleni fõcsoport-elõdöntõ ötödik mérkõzésén megsérült, (állítólag) a jobb vádlija meghúzódott, és nem is tudta folytatni a játékot. A csapat nélküle is simán vette az akadályt, a következõt még könnyebben, söpréssel, viszont a döntõben 3-1-es hátrányba került nélküle, ezért az ötödik mérkõzésre ismét nevezték, hiszen egy vereség esetén véget ért volna a finálé, és a Toronto lett volna a bajnok.

Durant jól kezdett, sültek a triplái, megállíthatatlannak tûnt, 14 perc alatt 12 pontot dobott, aztán egy betörési kísérletnél elveszítette a labdát, majd a jobb sarkához, egészen pontosan az Achilles-inához kapott. Az esetet bemutató szuperlassítás percek alatt elterjedt a neten, amin pontosan látszik, ahogy elszakad az Achilles, így amikor a mérkõzés utáni sajtótájékoztatón a szokásoktól eltérõen a Warriors általános igazgatója, Bob Myers könnyeivel küszködve megjelent, már mindenki tudta, hogy nagy a baj, nem sokkal késõbb a hivatalos diagnózis is megérkezett: szakadás, 8-12 hónapos felépülési idõ.

Látható, ahogy elpattan az ín:

Csodával határos módon a Golden State megnyerte a meccset, és a hatodikon is vezetett, másik sztárja, Klay Thompson szétdobta a Torontót, aztán a harmadik negyed végén egy zsákolási kísérlet és Danny Green faultja után rosszul fogott talajt, és bár visszatért, hogy bedobja a büntetõit, a játékot már nem tudta folytatni. A Toronto gyõzött és bajnok lett, majd Thompsonról is kiderült, hogy elszakadt a térdszalagja. Egyébként a döntõ harmadik meccsén õ sem játszott (az addig vasembernek tartott hátvédnek karrierje elsõ kihagyott playoff-meccse volt), szóval õ sem teljesen egészségesen vállalta a folytatást, és sajnos rá is fizetett.

Két (igazából három, de arról késõbb) párhuzamot lehet vonni Durant és Thompson sérülése között. Egyrészt mindketten szinte végigjátszották az alapszakaszt, 82 meccsbõl 78-szor kezdtek, a testük korántsem volt 100%-os a playoffra. Másrészt – és talán emiatt is – mindketten megsérültek a rájátszás alatt, és mindketten túl korán tértek vissza. Durant esetében teljesen egyértelmû, hogy elhamarkodott volt a döntés, hiszen egy állítólagos vádlihúzódásból egy Achilles-szakadás lett, ami miatt a következõ szezont ki kell hagynia. Thompsonnak a bal combhajlítója sérült meg korábban, és bár bizonyíték nincs arra, hogy ez nem gyógyult meg teljesen, és ezért regált a térde rosszul az ominózus leérkezésnél, kizárni sem lehet az összefüggést.

Tehát van egy Kawhi Leonard, aki elõször megtagadta a játékot, mert tudta, hogy sokat kockáztatna azzal, ha elsietné a visszatérését, majd a következõ szezonban, megfelelõ környezetben rápihent a rájátszásra, ez pedig bajnoki címet ért neki és a Torontónak.
Vele szemben van egy Kevin Durant és Klay Thompson, akik szinte végigjátszották az alapszakaszt, majd túl korán tértek vissza egy sérülésbõl, rásérültek, az egyik 8-12 hónapot, a másik 6-8 hónapot fog biztosan kihagyni.

Rövid távon teljes lesz a káosz az NBA-ben

És mi a harmadik párhuzam a két Golden State-klasszis között? Az, hogy mindkettõnek lejárt a szerzõdése, így a jövõjük is óriási kérdõjel, amellett, hogy az elsõ év rehabilitációval fog telni. Már csak az a kérdés, melyik klubnál. Thompson maradását szinte biztosra vette a közvélemény, Durantnél azonban más volt a helyzet, ott a legtöbben azt jósolták, hogy elért mindent a Warriorsnál töltött három éve alatt, ideje továbblépnie. (És ezért óriási tisztelet jár neki, hogy saját egészségét kockára téve vállalta a játékot egy olyan csapatban, amit a nyáron valószínûleg elhagyott volna.)

Azóta a Warriors bejelentette, hogy kész mindkét játékosának a maximumszerzõdést ajánlani, ami fejenként nagyjából szezononként 35 millió dollárt jelent, és öt évre szól. Az elsõben úgy, hogy nem valószínûleg nem is fognak játszani.

Ráadásul az idei szabadügynök-piac minden idõk egyik legerõsebbje, mellettük olyan klasszisok lesznek szabadon igazolhatók, mint éppen Leonard vagy Kyrie Irving, Kemba Walker, Jimmy Butler, Tobias Harris, Al Horford, Marc Gasol, Nikola Vucsevics, Khris Middleton, JJ Redick, Bojan Bogdanovic, D'Angelo Russell, valamint rengeteg hasznos kiegészítõ ember.

Természetesen az egészet egy dominóláncként kell elképzelni, és Durant súlyos sérülésével az egész már azelõtt borult, hogy felállt volna. Az NBA-rajongók eddig is epekedve várták a piac nyitását, innentõl ez még érdekesebb lesz, ráadásul a csapatok is biztosan kapkodni fognak. Ez a finálé, valamint a nyár rövid távon is átrajzolhatja az NBA térképét, újraíródnak az erõviszonyok, olyan csapatok léphetnek elõ elsõ számú bajnokesélyessé, amelyek be sem jutottak a legutóbbi rájátszásba.

Évek múlva minden megváltozhat

Hosszú távon viszont még komolyabb jelentõsége lehet a történteknek. Azzal, hogy Leonard bebizonyította, milyen eredményes tud lenni az enenergiatakarékos alapszakasz, és mennyire veszélyes egy leharcolt testtel megkezdett rájátszás, forradalomnak nézünk elébe. Az a legkevesebb, hogy ebbõl tendencia lehet, hiszen rengeteg olyan klasszis van, aki a playoffra kipukkad, vagy a teste fogy el (James Harden, Russell Westbrook, Paul George, a teljesség igénye nélkül).

2019 tavasza és júniusa mindenki számára világossá tette, hogy a pihenés kifizetõdõ, ezért szinte biztos, hogy aki megteheti majd, az élni fog vele, és mondjuk a szezon egynegyedét a kispadról nézi majd. De egyre többen fognak azért kampányolni, hogy a 82 meccsbõl töröljenek el mondjuk 16-ot, és az máris barátibb, a játékosok egészsége javulna, és még elégedettek is lennének.

Adam Silver nincs irigylésre méltó helyzetben, mert hiába tesz meg mindent a játékosokért, õ egyébként a liga legfõbb döntéshozó szervének, a tulajdonosok tanácsának (Board of Governors) a képviselõje. A tulajok pedig aligha fognak örülni évi 16 meccsnyi tévés pénz, valamint 8 hazai mérkõzés jegybevételének kiesésének.
Persze jelenleg meg lehet kérdezni Joe Lacobot, a Warriors tulajdonosát, mit választana inkább: ezt a mínuszt, vagy azt, hogy a 2019-20-as idényben két játékosnak fizethet 70 millió dollárt úgy, hogy nem is fognak pályára lépni.Reméljük, nem fog elfajulni a dolog, nem lesz játékossztrájk és lockout sem. Silvernek észnél kell lennie, és ha meggyõzni a csapattulajokat arról, hogy elég a jóval kevesebb meccs, az soha nem látott mérföldkõ lenne mind a ligában, mind a teljes tengerentúli sportvilágban. Arról nem is beszélve, hogy ha ez valóra válik, akkor a hokisok, a baseballosok és az amerikaifocisták is ki fogják nyitni a szájukat.