Érvek nincsenek, marad a dac: befeszült a kormány a családi pótléktól
Hiába kérik a családok, a szegénységben élők mindennapjait ismerő civil szervezetek, a kormány csak azért sem hajlandó emelni a családi pótlékot. Elsősorban a munkához, illetve a jómódban élők pénztárcájához igazítja a támogatási rendszert. A szakértő szerint nem kérdés, hogy a kormány szelektál, és a nehéz körülmények között élők esetében kizárólag a személyes felelősséget hangoztatja.
Muhari Judit;
„Nem megyek rajzra, Nórika néni, mert ma jön a családi. Torokszorító pillanat, amikor ilyet mond nekem egy általános iskolás fiúcska” – az Igazgyöngy Alapítvány szakmai vezetője, L. Ritók Nóra szerint ez a mondat is jól mutatja, milyen fontos szerepet tölt be a családi pótlék a hátrányos vagy halmozottan hátrányos helyzetű gyermekek mindennapjaiban. Amikor megérkezik, azokra a szükségletekre is futja, melyekre a hónap közepén vagy a végén már nem telik.
Hiányzik az elfogadható magyarázat
Magyarország élen jár a családtámogatásban, legalábbis a kormánypárt szerint. Novák Katalin családokért felelős miniszter videóüzenetében azt mondta: 2021-ben GDP-arányosan meghaladta az 5 százalékot a magyar családokra fordított összeg, amivel világelsők vagyunk. Ez pénzben kifejezve 2600 milliárd forintot jelent – tette hozzá. Összehasonlításképp elmondta: 2010-ben ugyanerre a célra 960 milliárd forint jutott. Az a cél, hogy Magyarországon minél könnyebb legyen családot alapítani, gyermeket nevelni, ezért emeli a kormány évről évre a családok támogatására fordított összeget.
Csakhogy a szegénységben élőknek, a keveset keresőknek a csok vagy az adókedvezmény sem jelent igazi segítséget, ennek ellenére egy ATV-s interjúban Novák Katalin arról beszélt, munkához köti a kormány a családtámogatásokat, ezért is bővíti az adókedvezmény rendszerét. Hozzátette: „Én nem a családi pótlék emelésében látom a megoldást és a következő évek teendőit.”
Az ellenzéki pártok, egyes civil szervezetek, a családok többsége egybehangzóan állítja, szükség lenne az emelésre. A Magyar Szocialista Párt például a családi pótlék megduplázását és utána értékállóságának megőrzését javasolja, de nem tervezi a gyermekek utáni adókedvezmény összegének csökkentését. Az adókedvezményen keresztüli gyermektámogatás hátránya a párt szerint az, hogy az alacsony jövedelműek közül nem minden gyermekes család tudja igénybe venni teljes összegben. A Demokratikus Koalíció és a Jobbik is duplázná a dotáció összegét, a fogyatékos gyermek esetén pedig további szorzót alkalmazna a két párt.

Noha a családügyi miniszter arról is beszélt, egy korábbi nemzeti ­konzultáció szerint az emberek többsége egyetért azzal, hogy a munkához kötik a családtámogatásokat, a ­napi.hu­ és a Pulzus Kutató közös reprezentatív felmérése ennek ellentmond. A felnőtt magyar lakosság 82 százaléka támogatná, hogy a családi pótlékot érdemben növeljék. Sőt, talán ez a leginkább elvárt kormányzati lépés, ami mögött több demográfiai szempont alapján is egységesek az emberek.
Hasonló célokért kezdett aláírásgyűjtésbe az Esély Labor Egyesület és a Méltó Megélhetés Munkacsoport. Álláspontjuk szerint az összeget meg kellene duplázni és biztosítani, hogy ne veszíthessen reálértékéből – illetve arra kell törekedni, hogy a folyósítását ne lehessen feltételekhez kötni. Hiszen a családi pótlék az egyetlen olyan juttatás ma Magyarországon, amely minden gyermeket elér.

Deklarált feladatát – hogy a gyermeknevelés többletköltségeihez érdemben hozzájáruljon, a gyerekek nagyobb biztonságban, stabilabb anyagi körülmények között nőhessenek fel – már rég nem látja el, hiszen összege 2008 óta nem emelkedett. Emlékeztetőül: akkor tört ki a gazdasági világválság, most pedig a koronavírus-járvány okozta krízis miatt vannak újra bajban a családok – például az élelmiszerek és a szolgáltatások elszálló ára miatt.

A válságnak indirekt módon (lásd: állásvesztés, jövedelemcsökkenés) kitett gyermekes családok még nehezebb helyzetben vannak. Ahogy az egyszülős, az alacsony jövedelmű háztartásokban élő, illetve a sérült gyermeket nevelő famíliák is. Márpedig a családi pótlék a gyermekszegénység megelőzésének és leküzdésének, a gazdasági-társadalmi krízis elkerülésének is fontos eszköze lenne, de befagyasztása okán, ezt a célt sem tudja teljesíteni.
Csokira is vágynak a szegénységben élők
L. Ritók Nóra, aki napi kapcsolatban van a szegénységben élő családokkal, azt mondja: azokat tekintjük generációs szegénységben, mélyszegénységben élőknek vagy krízishelyzet kockázatának jobban kitetteknek, akik a szükségleteket nem tudják a hónap végéig egyenletesen biztosítani. Nem marad elég pénzük élelmiszerre, elektromos áramra, télen tüzelőre. Ezeket a családokat kizökkenti beosztási rutinjukból a gyermekgyógyszer kiváltása is. Ha jön a családi pótlék, bevásárolnak, és ilyenkor esetleg nemcsak kenyeret kapnak a gyerekek, hanem egy szelet csokit vagy egy üveg üdítőt is. Ők ugyanúgy vágynak ezekre a finomságokra, mint bárki más – tette hozzá.

A jólétben élő gyerekek azt sem tudják, hogy létezik családi pótlék, a leszakadó rétegeknél viszont komoly és fontos tétel, amely az alapszükségletekhez, a megélhetéshez feltétlenül kell. Hogy összegét nem emeli a kormány, azt jelenti, hogy nem segíti e társadalmi csoport tisztes gyereknevelését. Az összes többi családpolitikai elem kizárólag a jó státuszúakat támogatja, ráadásul nem alanyi jogon jár. (Talán most a falusi csok az egyetlen, amellyel nyitott a leszakadó térségek felé is a kabinet, de annak is olyan feltételei vannak, amelyek erősen szabályozzák az igénybevétel lehetőségét.)

„Hiába halljuk azt, mennyire nagyszerű és bőkezű a családtámogatás, a kormány elfordul a szegényektől, nem kezeli a gondjait, nem is akar hallani a problémáikról. Álságos ez az egész” – panaszolja L. Ritók Nóra. Aki szerint ki kell mondani, hogy a hatalom szelektál a családok között, csak azt tekinti annak, amelyik apával és anyával rendelkezik, amelynek tagjai tanultak, ahol mindenkinek normális munkahelye van. Amelyik família eltér a kormányzati családképtől, arról a kabinet azt gondolja: minden felelősség – és ez kizárólag személyi – őket terheli. Csakhogy ez a személyi felelősség a képesség-, a tudás- és lehetőséghiányból fakad. Ebben pedig igencsak ludas a mindenkori társadalmi, politikai közeg.

A Civil jelentés a gyerekesélyekről 2014–2017 című kötet szerint 2017-ben legalább 125 ezer magyar gyerek élt olyan háztartásokban, ahol senki sem dolgozik, és nincs is munkalehetőség. A társadalom legszegényebb 30 százaléka nevelte a magyar gyerekek több mint a felét. A társadalom legrosszabb jövedelemmel rendelkező 10 százaléka a bevételei több mint felét állami juttatásokból, segélyszerű ellátásokból kapja, és 2017-ben az egy főre jutó nettó jövedelem náluk nem érte el a 32 ezer forintot sem. Ez azt is jelenti, hogy ezekben a családokban a családi pótlékon kívül nincs más bevételi forrás.

Tausz Katalin szociológus, egye­temi oktató egy bemutatkozó kis­filmben úgy fogalmazott: a gyerekek olyan különleges csoportot alkotnak az emberi társadalomban, akiknek nem mondhatjuk azt, hogy ha lesz elég pénz, ha megváltozik a hatalmi elit, akkor majd jobb lesz a helyzetük. Gyerekkor egy van, az megismételhetetlen, a gyerekeknek nincs módjuk arra, hogy kivárják a sorsuk jobbra fordulását. Ez a világ mindannyiunké, nem csak az a fontos, hogy mi hogyan érezzük magunkat, legalább annyira meghatározó, hogy a többieknek milyen sors jutott – tette hozzá a szakember.
családi adókedvezmény családi pótlék