Házi őrizetbe került a furcsa körülmények között elfogott orosz oknyomozó újságíró
Ivan Golunovot kábítószerrel kapcsolatos bűncselekménnyel vádolják.
Házi őrizetbe került szombaton Ivan Golunov orosz oknyomozó újságíró, akit kábítószerrel kapcsolatos bűncselekmény gyanúja miatt vettek őrizetbe az orosz hatóságok. Az újságírónak meg kellett jelennie a bíróságon, ahol tagadta az ellene felhozott vádakat.
A bíróság döntése értelmében augusztus 7-ig lesz házi őrizetben. Az AP amerikai hírügynökség szerint az újságíró könnyek között nyilatkozott a sajtónak a vádlottak számára kialakított cellában a bíróságon.
Az Agora nevű jogvédő civil szervezet viszont úgy tudja, hogy agyrázkódása és bordatörése van. A Meduza nevű hírportál, melynek Golunov is a munkatársa, arról számolt be, hogy az újságírót valószínűleg megverték, miután őrizetbe vették. A rendőrség azt állítja, hogy 4 gramm kábítószert találtak Golunov hátizsákjában.
Ivan Kolpakov, a Meduza szerkesztője az Interfax hírügynökségnek azt mondta, hogy Golunov ez utóbbi miatt fenyegetéseket is kapott.
Noa Pothoven történetét pontatlanul közölte a sajtó, mégis miatta beszélnek arról, etikus-e ha orvos segíti halálba azt, akinek minden pillanata szenvedés.
Noa Pothoven története bejárta a világsajtót, ám sajnos nem arról szóltak a cikkek, ami valójában történt. A 17 éves holland lányról azt közölték, élete eutanáziával ért véget egy klinikán, mert elviselhetetlen fájdalmakkal küzdött nap mint nap, miután gyermekként megerőszakolták – írja a CNN. A szexuális bántalmazásokról és az kiváltó mentális betegségekkel való küzdelmeiről önéletrajzi könyvében is írt. Hírügynökségi források nyomán így írták meg a legnagyobb lapok, így a Washington Post a The Times, az Independent és őket szemlézte számos magyar hírportál is.
Pedig elég lett volna egy holland újságírót felkeresni, ahogyan ezt a Politico munkatársa, Naomi O’Leary meg is tette (10 perc alatt) – így derült ki a pontatlanság. Pothoven ugyanis semmiféle orvosi segítséget nem kapott ahhoz, hogy meghaljon, bár tény, hogy nem is tettek semmit, azért, hogy életben maradjon. A fiatal lány felkeresett ugyan egy eutanáziával foglalkozó klinikát, de elutasították kérését, mivel szülei nem tudtak a tervéről.
Az első (hamis) hírek megjelenésével azonnal elindultak a viták a különböző közösségi oldalakon, hogy „milyen hely lehet Hollandia, ahol egy kamasz lány csak úgy besétálhat egy kórházba és azonnal a halálba is segítik”. Sőt, volt, ahol azt írták, ami Pothonvennel történt az „legális szürkezóna” ebben az országban. Ezzel kapcsolatban is jóval árnyaltabb a kép: Hollandiában legális ugyan ez a beavatkozás, már 12 éves kortól, de 16 éves korig a szülő beleegyezése is szükséges hozzá, 16 és 18 éves kor között pedig a gondviselő tudomása is elegendő –
De akkor hogyan ért véget Noa története? Miután a klinika elutasította eutanáziára vonatkozó kérelmét, tavaly éhségsztrájkba kezdett és olyan súlyosan lefogyott, hogy kórházba kellett szállítani, ahol mesterséges kómába kellett helyezni, hogy táplálni tudják. Amikor felébresztették,
Elutasította a kényszertáplálást, nem evett, nem ivott, és így hunyt el. A De Gelderlander című holland lap szerint (ahová Noa szülei küldtek el egy közleményt) otthonában orvosok felügyeltek a lányra utolsó napjaiig, ahol annyiban segítették, hogy kevesebb fájdalommal járjon ez az időszak számára.
Vannak javaslatai az alapszerződés módosítására is.
Az EP-választáson megszólalt a csendes, unióbarát többség és amellett tette le a garast, hogy meg kell őrizni az EU alapértékeit. Csak az a kérdés, hogy az európai vezetők végre tudják-e hajtani a radikális intézményi változásokat, amit szintén akarnak az emberek - írja a Project Syndicate-en megjelent írásában Soros György. Az látnivaló, hogy a tömegek számára a fő aggály a klímaváltozás, ez pedig kedvez az EU-t támogató pártoknak, főként a zöldeknek - állapítja meg. Viszont elmaradt a nagy áttörés az integráció-ellenes erők részéről, amelyektől mellesleg semmi konstruktív nem várható. De közös frontot sem tudnak létrehozni, ami nélkül pedig nem képesek növelni befolyásukat. Az elemzés az egyik legsürgetőbb teendőnek a csúcsjelölti rendszer átalakítását tartja. Az ugyanis csak a pártcsaládok vezetőinek személyes törekvéseit szolgálja. Mint rámutat, a legjobban ezt a Néppártnál lehet tetten érni. Weber mindenre kapható, így még arra is, hogy összemutyizzon a tekintélyelvű Orbánnal, csak, hogy a pártcsalád maradjon a fő tényező Strasbourgban. Pedig a magyar miniszterelnök súlyos gond a frakcióvezető számára, mert nyíltan semmibe veszi az európai normákat és egyfajta maffiaállamot hozott létre. A tagpártok csaknem fele meg akart szabadulni a Fidesztől, csakhogy Weber meggyőzte a többieket: ha nem kell távoznia Budapestről a CEU-nak, akkor semmi gond sincs. A magyar fél még ezt a nem túl komoly feltételt sem teljesítette, ám a válasz nem a kizárás, hanem a felfüggesztés lett. Így beleszólhat abba, ki legyen a Bizottság következő elnöke. Orbán most azon van, hogy pártját az EPP jóhiszemű tagjaként állítsa be. Majd meglátjuk, Weber képes lesz-e megfékezni. Soros azt tartaná tanácsosnak, ha a Bizottság első emberéről egy gondosan összeállított lista alapján követlen szavazás határozna, a tagállamok kétharmadának támogatásával. Ehhez alapszerződést kellene módosítani, ám ahhoz megvan a jóváhagyás, hiszen jelentős volt a részvétel a május végi választáson. Nagyon nem ért egyet azzal, hogy ha Weber veszít, akkor Weidmann, a német Bundesbank kormányzója kerüljön az Európai Központi Bank élére. A befektető szerint az lenne a legjobb, ha sem a franciák, sem a németek nem jutnának vezető poszthoz, mert akkor a többi tagállam számára megnőne a mozgástér. De még ezen kívül is nagyon sok a teendő, hogy az EU-ból olyan, jól működő szervezet legyen, amely képes élni az adottságaival.
oknyomozó újságírás Soros György eutanázia