Okosabbak a babáknál a kilenchónapos szeretett csimpánzkölykök
Amerikai kutatók a közelmúltban megjelent tanulmányukban ismertették egy évekig tartó megfigyeléssorozat eredményeit. A csoport árva csimpánzkölyköket tanulmányozott. Azt vizsgálták, hogyan hat a kölykök szellemi fejlõdésére, ha különbözõképpen viselik gondjukat. Azok a kölykök, amelyekkel érzelmi tekintetben is többet foglalkoztak, szellemi (kognitív) fejlõdésükben elõrébb jártak kilenchónapos korukban, mint a hasonló korú emberi kisbabák.
A vizsgálatokat Kim Bard, a Portsmouth-i Egyetem Érzelmi Tanulmányok Központjának pszichológiaprofesszora vezette. A professzor még az 1980-as években kezdte a csimpánzkölykök viselkedésének megfigyelését az atlantai Yerkes Fõemlõskutató Központ "emberszabásúmajom-bölcsõdéjében". Ezek a kölykök azért kerültek a bölcsõdébe, mert anyjuk képtelen volt megfelelõen gondozni õket, és ezért veszélybe került az életük.

Az évek folyamán összegyûlt eredményekbõl Bard számos cikket írt, amelyek fõ témája a csimpánzok érzelmi és szellemi fejlõdése volt. A Developmental Psychobiology szakfolyóiratban most megjelent cikkében 46 csimpánzkölyök kognitív (értelmi képességekkel kapcsolatos) fejlõdésének megfigyelésérõl számol be munkatársaival. Ennyi majomkölyök fejlõdését még soha nem követték nyomon kutatók, akik a kisgyerekek értelmi szintjének meghatározására szolgáló teszteket is bevetettek.

A kutatónõ és csoportja azt tapasztalta, hogy azok a csimpánzkölykök, amelyeket heti 20 órában "babusgattak", azaz nemcsak a fizikai, hanem az érzelmi igényeiket is kielégítették, boldogabbak, fejlettebbek voltak, és jobban alkalmazkodtak a körülményekhez, mint azok a társaik, amelyek csak a fizikai igényeiket kielégítõ, "gépies" ellátást kaptak.

Bard elmondása szerint az elsõ csoportba tartozó kölyköknek jobb volt a stressztûrõ képességük, ritkábban folyamodtak a vigasztaló pelenkák szorongatásához, egészségesebb volt a kapcsolatuk a gondozóikkal, és ritkábban fejlõdött ki náluk a rossz közérzet egyik legbiztosabb jelzõje, az ide-oda hintázás, ringatózás. Az értelmi képességeket illetõen is elõbbre jártak, mint a "szabvány intézményesített ellátásban" részesített csimpánzok.

Az odafigyelõ gondoskodást emberi gondozóktól kapták a csimpánzkölykök. A gondozók játszottak velük, ápolták a szõrzetüket, etették és más módon is kapcsolatot teremtettek a kölykökkel. Odafigyeltek a kölykök érzelmi és kommunikatív jólétére, ugyanúgy, ahogy az az anyaszerepre megfelelõ nõstény csimpánzoknál is megfigyelhetõ. Ez a fajta törõdés az állatok egyéves koráig tartott. Ez idõ alatt többször fölmérték a kölykök fejlõdési szintjét.

A kilenchónapos korú csimpánzoknál ugyanazokat a teszteket alkalmazták, amelyeket az embergyerekek fejlõdésének és kötõdésének felmérésére használnak. A kognitív képességek fejlettségét megállapító feladatok között van olyan, amikor a papírra írást kell utánozni (természetesen csak firkálás formájában), a vizsgálatot vezetõ személy után rá kell mutatni egy-egy könyvben lévõ ábrára, illetve meg kell találni egy lefordított csésze alá rejtett kockát.

A kutatók azt tapasztalták, hogy az odafigyelõ gondoskodásban részesülõ kilenchónapos csimpánzkölykök kognitív fejlõdése valamivel elõrébb tart, mint a hasonló korú emberi kisbabáké. Természetesen ez nem jelenti azt, hogy a csimpánzok okosabbak lennének, mint az emberek, csupán azt mutatja, hogy a fejlõdésük üteme eltérõ. A csimpánzok 2-3 (nõstények), illetve 3-4 (hímek) éves korukra már elérik az ivarérettséget, ami az embereknél jóval késõbb következik be. Tehát a csimpánzoknak jóval hamarabb kell elérniük a felnõttekre jellemzõ fejlettségi szintet, mint a gyerekeknek, ezért kezdetben gyorsabb a testi és szellemi fejlõdésük, mint az emberi kisbabáké, de kognitív fejlõdésük az emberénél sokkal alacsonyabb szinten meg is áll.

A vizsgálatokból arra is következtetni lehet, hogy mennyire fontos az embergyerekek fejlõdésében is az odafigyelõ gondoskodás. Az érzelmileg elhanyagolt kisgyerekeknél hasonló viselkedési problémák (például hintázás, a normálisnál szorosabb tárgyakhoz való kötõdés) figyelhetõk meg, mint a csak "szabvány" ellátásban részesült csimpánzkölyköknél. A normális fejlõdéshez tehát minden fõemlõsnek, így az embernek sem elég a puszta fizikai gondoskodás, hanem elengedhetetlen az érzelmi igényeket is kielégítõ törõdés.
Makákó Jane Goodall A kölyök Salonga-kaland