A győztes család
Az első részeredmények szerint az Aszkar Akajev elnök mögött álló jelöltek szerepeltek a legjobban a közép-ázsiai köztársaság vasárnapi parlamenti választásán. Bár több párt csalást emleget, a szétforgácsolt ellenzék aligha képes sikerre vinni egy grúziaihoz vagy ukrajnaihoz hasonló bársonyos forradalmat.
Családias hangulat formálódik a kirgiz parlamentben, a Zsogorku Kenesben: a nem hivatalos eredmények szerint Aszkar Akajev elnök lányának, fiának és két nagynénjének is jó esélye van arra, hogy bekerüljön a 75 fős törvényhozásba. A kétfordulós választás első, vasárnapi körében nem csak a közvetlen családtagok szerepeltek kiválóan, biskeki beszámolók szerint a nem hivatalosan az egyik Akajev lány, Bermet Akajeva vezette Alga Kirgizsztán (Hajrá Kirgizisztán) több mint húsz jelöltje már bejutott a törvényhozásba, és a többiek nagy része is az első helyről várja a március 13-ai második kört. Az 1990 óta hivatalban lévő elnököt támogató pártjelöltek mellett a magukat függetlennek nevező indulók több mint fele is Akajev mellett áll, így úgy tűnik, hogy a harmadik mandátumának utolsó hónapjait töltő politikus hívei abszolút többségbe kerülnek a parlamentben.

A voksolás annak ellenére is viszonylagos nyugalomban zajlott le, hogy az elmúlt hetekben leginkább felbolydult méhkasra hasonlított az utóbbi hónapokban amúgy békés, ötmillió lakosú köztársaság. A grúziai és ukrajnai vértelen forradalmak láttán ugyanis a helyi ellenzék is aktivizálódott, és január második felétől kezdve a sárga színt és a citromot jelképül választó ellenzékiek több alkalommal is az utcára vonultak. A néhány száz fős biskeki tüntetésekkel párhuzamosan a hagyományosan Akajev-párti északi országrészben is - ahol a déli körzetekkel ellentétben inkább az orosz, és nem az iszlámhoz a kirgizeknél jobban kötődő, vallásosabb üzbég-tádzsik hatás érvényesül - tüntetések robbantak ki amiatt, hogy a hatóságok - különféle mondvacsinált okokra hivatkozva - több ellenzéki nevét is lehúzták a jelöltek listájáról.

A forradalom veszélye a hatvanéves Akajevet is tettekre kényszerítette, és miközben az államfő közölte, hogy a grúziaihoz és ukrajnaihoz hasonló tüntetések Kirgizisztánban polgárháborúba torkollnának, a parlament jelentősen megszigorította a tüntetések lebonyolítását szabályozó törvényeket, a biskeki hatóságok pedig néhány nappal a voksolás előtt megvonták az ellenzékhez közel álló Szabadság Rádió sugárzási engedélyét. Közben szorgos kezek narancssárga dollárjeleket pingáltak az ellenzéki vezetők családi házaira, ezzel utalva arra, hogy Akajev ellenfelei külföldi zsoldban állnak.

A választások másnapján Kirgizisztánban is a grúziaihoz és ukrajnaihoz hasonló nyilatkozatháború alakult ki. A kirgiz hatóságok, illetve a Független Államok Közösségének (FÁK) többi tagországából érkezett megfigyelők szabadnak, tisztességesnek és demokratikusnak nevezték a voksolást, míg a helyi ellenzék, illetve az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) bírálta Biskeket. "A voksolást sem szabadnak, sem tisztességesnek, sem pedig átláthatónak nem lehet nevezni" - mondta hétfőn az egyik ismert ellenzéki vezető, Roza Otunbajeva, míg az EBESZ úgy vélekedett, a szavazás menetét voksvásárlás, nyomásgyakorlás, a média fölötti központi ellenőrzés, illetve az ellenzéki jelöltek szisztematikus kizárása jellemezte. "Ehhez az is hozzájárul, hogy az egész társadalmat áthatja a bíróságok, illetve a választásokat szervező intézmények iránt érzett általános bizalmatlanság" - áll az EBESZ-jelentésben.

Az ellenzék és az EBESZ által megfogalmazott bírálatok mellett az is feltüzelheti az Akajevvel szemben álló erőket, hogy az államfőhöz közel álló források is úgy vélik, a hatalmának első éveiben viszonylag rugalmas politikus az utóbbi években teljesen kiszámíthatatlanná vált: döntései sokszor ellentmondanak egymásnak, és az államfőt egyre könnyebben befolyásolják a környezetében lévő udvaroncok. Ugyancsak rontja Akajev megítélését, hogy a korábban is fejletlenként számon tartott Kirgizisztánban az utóbbi egy évtizedben nem javult az életszínvonal, sőt az utóbbi hónapokban a szomszédos Üzbegisztán - a helyi szélsőséges muszlim mozgalmak elleni harc részeként - megszigorította az üzbég-kirgiz határ őrzését, ami jelentős bevételkiesést okozott a féllegális kereskedelemből élő kirgizek tízezreinek.

A gazdasági nehézségek és az állítólagos választási csalások ellenére aligha várható forradalom Kirgizisztánban. Ennek egyik fő oka, hogy az ellenzék vezetői egymással is állandó vitában állnak, és így nincs olyan politikus, aki legalább a jelenlegi rezsim megdöntéséig egységbe tömörítené az Akajev-ellenes erőket. Ugyancsak fontos tényező, hogy az ukrajnai és grúziai ellenzéki erőket támogató nyugati államok joggal tartanak attól, hogy a Kazahsztán, Kína, Tádzsikisztán és Üzbegisztán közé ékelt Kirgizisztánban egy elhúzódó belpolitikai válság esetén megerősödnének a jelenleg mérsékelt befolyást élvező szélsőséges muszlim pártok. Washingtonnak azért is fontos a stabilitás megőrzése, mert az Egyesült Államok mindenképpen fenn akarja tartani az Afganisztánhoz közeli országban létesített amerikai katonai támaszpontot. Így - még ha lesznek is komoly tüntetések - a Nyugat aligha áll majd teljes szívvel az ellenzék mögé.

Az Akajevhez közel álló erők győzelme - ha azt nem "írja felül" egy esetleg kitörő forradalom - lehetőséget ad arra, hogy az elnök saját jelöltjének adja át októberben a hatalmat, vagy akár - visszavonva korábbi nyilatkozatait - a hivatalosan utolsó mandátum lejárta után is helyén maradjon. Biskeki elemzők szerint nem kizárt, hogy Akajev az ősszel végül egykori miniszterelnökének, Kurmanbek Bakijevnek adja át a hatalmat: a politikus ugyan leváltása után átállt a mérsékelt ellenzékhez, ám mégsem tekinthető olyan forradalmárnak, aki barikádra hívná a kirgizeket.

NÉMETH ANDRÁS / MOSZKVA