Befektetésajánló – mire spekuláljunk?
Az év első három hónapjában a közel-keleti válsághelyzet mozgatta a részvénypiacokat, de akadtak meglepő fordulatok a hazai tőzsdeéletben. Érdemes a spekulatív részvényekre figyelni.
Március elején megélénkült a nagyobb kilengéseket mutató, úgynevezett spekulatív kategóriájú részvények piaca. Különösen három társaság körül zajlottak az események, amelyek megmozgatták az egyébként szunnyadó budapesti börzét. 

 

Az előzmények

A mostani események megértéséhez érdemes visszatekinteni 2001 októberéig. Akkor jelentette be ugyanis a Karsai Holding, hogy 5 százalékot meghaladó részesedést szerzett a Pannonplastban. A hír meglehetősen kedvezőtlen fogadtatásra talált az akkori tulajdonosok körében. A megcélzott szakmai együttműködés nem valósult meg, ráadásul a világgazdaság gyengélkedése nyomán a Pannonplastot elkapta az örvény, és egyre kiábrándítóbb gyorsjelentésekkel lépett a nyilvánosság elé. A Karsai belépését követő közgyűlési szezonban a társaság javaslatai rendre elbuktak, ráadásul a tőzsdei cég papírja is folyamatosan lefelé mozgott. A kudarc láttán a befektető ekkor pénzügyi befektetéssé „minősítette” át Pannonplast-részesedését. Tavaly nyáron átmenetileg csökkent is a Karsai kezében lévő részvényarány (a Pannonplast egyik leányvállalatának átvétele nyomán). Idén azonban újra tíz százalék fölé szökött a részesedés, míg az évek óta jelenlévő svájci nagybefektető (Pictet) jelentősen mérsékelte tulajdoni hányadát. 

Pannonplast
Másfél éve tartó iszapbirkózás után hamarosan új fordulatot vehet a Pannonplast története. Márciusban új szereplő bolygatta meg a részvény piacát. Az árfolyama már hetek óta erős emelkedést mutatott, majd bejelentették, hogy a szintén tőzsdei társaság Kartonpack tulajdonosa, a Britton közvetve, illetve közvetlenül tizenkét százalékos pakettet vásárolt fel.
A részvényesek most izgalmas napok elé néznek. A Britton bejelentette, hogy át kívánja strukturálni a társaságot, ami minden bizonnyal ellentétes lesz a menedzsment érdekeivel. A Karsai Holding részvénycsomagja így felértékelődik, ám azt sem szabad elfelejteni, hogy az április végén tartandó éves rendes közgyűlés előtt még a cégvezetésnél van a labda.
A védőbástyákkal megtámogatott alapszabály (mely mellesleg korlátozza az egy részvényesre jutó maximális szavazati arányt is) lehetőséget ad a társaságnak arra, hogy évente egy alkalommal zártkörű alaptőke-emelést hajtson végre, huszonöt százalékos mértékben. Az igazgatóság így erősítheti pozícióját a közgyűlés előtt, akár már a csütörtökön esedékes igazgatósági ülésen.

 

Így kezdődött...

 

Az Arago 1999 áprilisában puccsszerűen vette át a hatalmat a Zalakerámia felett. Mindössze tizenöt százalékos részvénycsomaggal indult neki első közgyűlésének, de így is magához ragadta az irányítást. A következő hónapok a vezetés cseréjéről szóltak, majd tovább erősödött az Arago befolyása a cégben: 2001 februárjában zárt körű tőkeemeléssel harminc százalék közelébe emelkedett részesedésének mértéke. Egy évvel később érdekes konkurenciát kapott az Arago, az Általános Értékforgalmi Bank (ÁÉB) „személyében”. A Gazpromhoz kötődő bank közel tízszázalékos tulajdoni hányadot jelentett be, melyet később húsz százalékra növelt. A pozícióharcok egyik félnek sem hoztak eredményt, végül az Arago adta be a derekát, az Intergazprom Invest Holdingnak értékesítve harminc százalékhoz közeli nagyságú hányadát. Megemlítendő, hogy az Intergazpromnak ezen felül az ÁÉB-ben is van részesedése.  

Zalakerámia
Az elmúlt napokban még csak találgathattak a kisrészvényesek, vajon mi lesz velük. A társaság új befektetője, az Intergazprom Invest Holding szerint nem várható nyilvános vételi ajánlat, mások viszont úgy vélik, a részesedés miatt kötelezően ajánlatot kell tennie a társaságnak.
A kisbefektetők érdekvédelmi szövetsége (TEBÉSZ) ráadásul kedden azzal bolydította meg a közvéleményt, hogy a PSZÁF elnökének címzett levelében az elméleti felvásárlási árat jóval magasabbra helyezte a piacon keringő árfolyamnál. A törvényileg megszabott száznyolcvan napos súlyozott átlagár ugyanis 1350 forint környékén alakul, míg a TEBÉSZ 1600 forintot tart indokoltnak. Valószínű, hogy az Arago ezen az árszinten szállhatott ki a társaságból.
Pénteken mindenesetre rendkívüli közgyűlést tart a Zalakerámia. Az új tulajdonos azonban vélhetően csak az április 23-ára összehívott éves rendes részvényesi találkozón fogja ismertetni terveit a társaság jövőjét illetően.

 

A Gazprom-birodalom kezében

 

Az ezredforduló a magyar vegyipar legfényesebb társaságainak tulajdonosi átrendeződését hozta. Az orosz tőke, a menedzsmentek, illetve a Mol tusájának eredményeként a TVK-ban a magyar olajcég, a Borsodchemben a Gazprom-birodalom szerzett meghatározó részesedést. 2001 nyarán a Vienna Capital Partners tett nyilvános vételi ajánlatot, mely később sikeresnek minősült, így közel hatvanszázalékos hányadra tett szert.  

Borsodchem
Inkább látszik lefutottnak a Borsodchem-sztori. Egyre nagyobb az esély arra, hogy az 1996 márciusa óta tőzsdén levő vegyipari cég elhagyja a börzét. Pedig viszonylag jól vészelte át a tőzsde bukdácsolását, sőt idén meglepően jól szerepelt, éves összehasonlításban pedig harmincszázalékos hozamot mutatott fel.
A felfutásban nagy szerepük volt az utóbbi időben is folytatódó részvényvásárlásoknak, valamint annak a napokban bejelentett ügyletnek, amelynek eredményeként a szintén a Gazpromhoz köthető ír Milford csomagját is átvette a Vienna Capital Partners (VCP). Az osztrák-orosz társaság ezzel a Borsodchem közel kilencvenszázalékos részvénycsomagjának vált tulajdonosává.
Kérdés ugyanakkor, mennyire (nem) éri meg a tőzsdei jelenlét a VCP-nek. Részesedését tovább növelve kiszorítási ajánlatot kellene tennie a cégnek, ahol az irányárfolyam 1500-2000 forinttal is magasabb lenne a jelenlegi árszintnél. Ugyanakkor elképzelhető, hogy a BC tőzsdei szárnyalása mögött egy másik, nagyobb befektető vásárlása áll, melynek eredményeként később ez a pakett is a főtulajdonoshoz vándorolhat.

A nagyításhoz kattintson az ábrára!
Belföld