We were notified today that one of our email accounts has been compromised and was used to send out phishing emails to clients requesting that they click a link to review and pay an invoice.
DO NOT CLICK THE LINK. We do not use DocuSign for anything—all of our secure signing is done through RightSignature—and it is unknown what this link does. A copy of the email is pictured below.
If you have clicked the link already, please notify your IT department immediately so they can make sure your information is safe.
We do not have any reason to believe that any sensitive data was accessed. Only one email account was accessed, and none of our systems containing client data were compromised. We will continue to monitor the situation going forward.


With so many options available, sometimes it's hard to know how to finance your new car. We explore some ways to establish what all these terms mean.
Personal Contract Purchase (PCP) suits people who want to own the vehicle at the end of the contract and who value expense control. It is an excellent option for those who have opted out of a company car scheme or for non-VAT registered companies. This is a variation on lease purchase where the 'balloon' or deferred payment is agreed and guaranteed.
No deposit car leasing, as its name suggests, offers a leasing option which reduces the initial rental needed. The main drawback is that usually monthly rental rates are far higher.
To make lower monthly payments by electing to make a deferred - or 'balloon payment' at the end of the agreement.


text:
Advancing Basic Science for Humanity
Kavli Prize
BRAIN Initiative
Kavli News
2018 Kavli Prizes
2014 Astrophysics Citation
The Norwegian Academy of Science and Letters awards the
2014 Kavli Prize in Astrophysics to:
Alan H. Guth
Massachusetts Institute of Technology, US
Andrei D. Linde
Stanford University, US
Alexei A. Starobinsky
Landau Institute for Theoretical Physics Russian Academy of Sciences, Russia
"for pioneering the theory of cosmic inflation."
THE 2014 KAVLI PRIZE IN ASTROPHYSICS is awarded to Alan Guth, Andrei Linde and Alexei Starobinsky "for pioneering the theory of cosmic inflation."
The theory of cosmic inflation, proposed and developed by Alan Guth, Andrei Linde and Alexei Starobinsky, has revolutionized our thinking about the universe. This theory extends our physical description of the cosmos to the earliest times, when the universe was only a tiny fraction of a second old. According to this theory, very soon after our universe came into existence it underwent a short-lived phase of exponential expansion. During this brief period the universe expanded by a huge factor – hence the name inflation. The consequences of this episode were momentous for the evolution of the cosmos.
Without inflation, the Big Bang theory – a great achievement of 20th century science – is incomplete. According to the Big Bang theory our universe came into existence approximately 14 billion years ago. Its initial density and temperature were unimaginably high. Since then, the universe has been expanding at a rate that can be calculated using Einstein's theory of General Relativity. In spite of its astounding success, the Big Bang theory suffers from two major shortcomings: the "horizon" and the "flatness" problems. Cosmic inflation solves them both.
As the universe expanded it cooled. Today it is bathed in a sea of microwave radiation, the heat left over from the Big Bang. At first sight, the near uniformity of this microwave background across the sky implies a disturbing contradiction: opposite parts of the sky would never have been in causal contact with each other. How could the properties of this radiation be so similar when no physical processes could have acted to homogenize it? This puzzle is known as the horizon problem. A related puzzle is the flatness problem: if, at the Big Bang, the geometry of space had deviated ever so slightly from a flat configuration, the curvature of the universe would have subsequently been rapidly amplified. Yet, by the 1970s, astronomers were inferring that the geometry of our universe is close to flat. The Big Bang theory had no explanation for this observation.
These two fundamental problems were elegantly solved in one fell swoop by Alan Guth in a paper entitled "Inflationary universe: A possible solution to the horizon and flatness problems" published in 1981. Guth hypothesized that the universe was initially trapped in a peculiar state (the "false vacuum") from which it decayed, in the process expanding exponentially and liberating the energy present in our universe today. The phase of rapid expansion would have exposed different parts of the universe to one another, so that physical processes could homogenize the properties of the primordial radiation. This solved the horizon problem. The same expansion would have ironed out any primordial curvature, thereby also solving the flatness problem. However, Guth's simple and elegant model was flawed: as he himself recognized, it would lead to gross inhomogeneities in the distribution of matter on large scales.
In 1982 Andrei Linde proposed a working model of inflation in which the universe would gracefully exit from the exponential expansion phase without producing unacceptable inhomogeneities. He went on to build ever more sophisticated models, which dominate current thinking in the field.
In 1980 Alexei Starobinsky independently postulated a similar early phase of exponential expansion, in this case driven by quantum gravity effects. The solution he devised included an important prediction: the early universe would have generated gravitational waves which, he speculated, might one day be detected.
That the universe has a flat geometry has now been confirmed to extraordinary precision. With all its implications for the geometry and structure of our universe, the concept of cosmic inflation transformed the way in which physicists think about the early universe.
©2020 Kavli Foundation. All Rights Reserved.

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


This wool carpet has been handknotted. Every one is unique, please enquire in-store about availability.
Vacuum regularly. Treat spots and stains immediately to prevent damage. Blot liquids with a dry, absorbent cloth. Do not pull loose ends. Trim with scissors. Periodic professional cleaning is recommended.
This woolen kilim has been handknotted and as a result each kilim is unique. Enquire in-store about availability.
This hand woven carpet is made of cotton and leather.


Local artist, Rose Nygaard teaches an ongoing series of acrylic classes.Here is your chance to work with award-winning acrylic painter, whose goal is to help you bring out your own creativeness!Rose was graduated with a BA in Studio Art and a Master of Fine Arts by The American University in Washington, DC. During her schooling and since graduation, her work has been shown in several galleries throughout Maryland, the District of Columbia, North Carolina, New Mexico, and Virginia. She has won numerous awards.


text:
Enterprise Information Management
Information Management Articles
Case Study: Enterprise Metadata Repository Facilitates Change at the University of Washington
By Jennifer Zaino on June 17, 2021 June 15, 2021
This past summer The University of Washington went live with Workday, a Software-as-a-Service human capital management solution. It replaced a decades-old HR/payroll (HR/P) system and represented the largest administrative transformation in the school's history.
Human resources personnel are affected by the change, of course, but so too is practically everyone else on campus. That's to the tune of some 30,000 people, including employees and managers who input and approve time off using the system, or others who access its data through the Enterprise Data Warehouse (EDW) for analysis.
"It's a huge change," says Pieter Visser, solutions architect at the University, both in the fact that Workday is Cloud-based and that it operates differently than the old system from a data perspective. How to make that huge change with greater ease? The idea was to create Knowledge Navigator (KN) to facilitate the system migration: Based on the Neo4j Graph Database, Knowledge Navigator is an enterprise metadata repository tool for administrative data and change management.
"We use that metadata repository to help people understand the changes, especially on the EDW side – what is the impact to them and how they could prepare for those changes," Visser says. For instance, Knowledge Navigator can interpret table and column changes that took place as part of the systems migration, so even though users may not be able to get the exact same report they were used to in the old HR/P solution, they should be able to find similar data in another report or in Workday itself.
Workday bills itself as a disruptive technology, says Matt Portwood, the product manager for Knowledge Navigator – one that includes changing culture. The language and processes people used in the previous HR/P system don't exist anymore: Job classifications, for instance, are now called job profiles, while person is replaced by employee, which is a worker type. "How to adapt to this new business culture is a core part of what the Knowledge Navigator system particularly was aimed at," Portwood says. "You have definitions and examples and deeper information to follow those new concepts."
Metadata Management Matures
Knowledge Navigator is the outgrowth of work the University has been doing for several years in developing metadata Management capabilities. The comprehensive management of metadata, it believes, is vital to enabling an organization to oversee changes while delivering trusted, secure data in a complex data integration environment. Solid Metadata Management tools, the University confirms, play a central role in holistic system management, including system migration.
"This is an add-on to our Metadata Repository," says Visser. "We had all this metadata for the EDW in our metadata application and then we realized we can use that same data to show the migration within the app."
As Portwood states, the motto on their team is that unless producers and consumers of information agree on meanings, the information itself is meaningless. "But what Neo4j plus the Knowledge Navigator user interface gives us is the ability to navigate across business terms that live in the glossary and technical metadata," he says. So, as an example, it's possible to find agreed-upon definitions of terms, such as STEM, and actually navigate to the data in the EDW that will accurately answer a question like: 'How many students that graduated with STEM degrees last year were women?'
Neo4j brings to the table its prowess at graphing and visualizing data relationships to further inform Knowledge Navigator results. For instance, Visser notes, it is textually and visually presented that the Person data table that was included in a former report now extends across three different tables in Workday, and might also be found in a different report. Adding relationships and how they go together is "the strength and power of how we give context," he says.
"And when we talk about metadata, context is key." The value-add of Neo4j, says Portwood "is its optimization for graphing and visualizing the relationships. You navigate from the business concepts down to technical data where they can explore answers to questions."
Knowledge Navigator's Next Job
By highlighting linkages between the old and new systems in a web-based, interactive platform, Knowledge Navigator keeps users informed and engaged throughout the enterprise system migration by providing self-service access to conceptual and technical descriptions, definitions, lineage, interactive relationship maps, and impact analysis information, the University notes.
Employees had two years before Workday went live to prepare for it with the help of Knowledge Navigator. Shortly, they'll be able to put Knowledge Navigator to work preparing for the replacement of another system, the University's finance software.
"Knowledge Navigator is key for that as well because we will use the same functionality but also will be able to do impact analysis even before that to identify objects that will be changed, and that way we can identify new users that will be impacted as well," Visser says.
One of the advantages of having the HR/P experience is that a few key concepts from the HR glossary will be replicated in the finance glossary, too, such as those related to paying employees and budgets. "But more than that there's going to be the framework to work with external partners to identify terms and get agreements," Portwood says. One Neo4j-related win has had to do with learning how to work through the process of getting agreement among parties, which can be incredibly hard.
The University has started tracking its search histories (especially when results aren't found) to see whether Knowledge Navigator can serve as something of an institutional Google search engine, too. People are searching business jargon and acronyms, not just standard terms, and the idea is that Knowledge Navigator can be the place where they start.
It's not necessarily about documenting everything in Knowledge Navigator but creating links to things, such as internal Wiki pages or other system assets, via Knowledge Navigator, Visser says.
"When you can do that based on metadata it's very powerful – you might query for this table but we might have a Tableau visualization about that too," he says. "The more information we can add about people and things in Knowledge Navigator, the stronger it really is."
Taking the Custom Route
Metadata makes the most sense to document in a graph solution because of its ability to let you visually see the relationships between business concepts and data and how data gets reported in reports. It lets you follow the story, as Portwood frames it.
While the University could have just bought an off-the-shelf metadata tool, Visser says that the problem with most of those solutions is that they are created for metadata managers, not end users. With Knowledge Navigator, "when the end user goes in they immediately understand the context and how to use it. Also, key is the amount of customization and integration we can do, including integrating data points into the metadata," such as who the end user is in the organization for a richer experience. That's not something you can easily find in an out-of-the box solution.
That said, there's nothing to stop the more technical users that want to go deep from doing so. "The graph model is interactive and they can click all day long to explore as much as they want, but other users can search, find the definition and just back out," says Portwood. The solution, he explains, fits the University's broad user base.
Neo4j, meanwhile, continues to enhance its graph database. It's Native Graph Platform added analytics, data import and transformation, visualization, and discovery atop the graph database. It also released the preview version of Cypher for Apache Spark (CAPS) language toolkit, building on its unveiling of openCypher a few years ago – an effort to push the graph industry forward by tapping into the open source community and making Cypher's evolution an open exercise.
SIGN UP FOR OUR WEEKLY DATA MANAGEMENT NEWSLETTER


text:
Organizația Tratatului Atlanticului de Nord (în engleză: North Atlantic Treaty Organization, NATO; în franceză: Organisation du traité de l'Atlantique nord, OTAN), cunoscută și ca Alianța Atlanticului de Nord, este o alianță politico-militară ce reunește 30 de țări din Europa și America de Nord. Organizația a fost înființată în 1949 prin Tratatul Atlanticului de Nord, semnat la Washington, D.C. pe 4 aprilie 1949, cu obiectivul principal de a pune în aplicare un sistem comun de apărare împotriva unui atac provenit din exterior. Sediul general NATO se află la Bruxelles, în Belgia, iar Sediul Central al Forțelor Aliate din Europa se află în apropiere de Mons, în Belgia.

Cele 12 state fondatoare ale organizației sunt Belgia, Canada, Danemarca, Franța, Islanda, Italia, Luxemburg, Norvegia, Portugalia, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Statele Unite ale Americii și Țările de Jos. Au existat mai multe etape de extindere, dintre care cea mai recentă a avut loc în 2020, când Macedonia de Nord a finalizat formalitățile de aderare.

Cheltuielile militare însumate ale NATO constituie aproximativ 70% din totalul cheltuielilor militare la nivel mondial. Reprezentanții statelor membre și-au exprimat intenția de a aloca minimum 2% din produsul intern brut pentru cheltuielile militare până în 2024.

State membre
Grecia și Turcia s-au alăturat alianței în februarie 1952. Germania a aderat ca Germania de Vest în 1955, iar unificarea germană din 1990 a extins participarea Germaniei cu regiunile Germaniei de Est. Spania a fost admisă la 30 mai 1982, iar fostele țări semnatare ale Pactului de la Varșovia au aderat fie la 12 martie 1999 (Polonia, Ungaria și Cehia), fie în anul 2004 (România, Slovenia, Slovacia, Estonia, Letonia, Lituania și Bulgaria). La 1 aprilie 2009 au aderat la NATO Albania și Croația. La 5 iunie 2017 Muntenegru a aderat la NATO.

Franța s-a retras din comanda militară în 1966, dar a revenit în 2009. Islanda, singura țară membră NATO care nu are o forță militară proprie, s-a alăturat organizației cu condiția de a nu fi obligată să participe la război.

Istoric

La 17 martie 1948 Benelux, Franța, și Regatul Unit au semnat Tratatul de la Bruxelles care este o extindere la înțelegerea NATO.

URSS și statele aliate ei au format Pactul de la Varșovia în 1955 pentru a contrabalansa NATO. Ambele organizații au fost forțe oponente în Războiul Rece. După căderea Cortinei de Fier în 1989, Pactul de la Varșovia s-a dezintegrat.

NATO și-a văzut primul angajament militar în Războiul din Kosovo, unde a pornit o campanie de 11 săptămâni împotriva statului Serbia și Muntenegru între 24 martie și 11 iunie 1999.

Trei foste țări comuniste, Ungaria, Republica Cehă și Polonia, s-au alăturat NATO în 1999 după ce au fost invitate, la 8 iulie 1997. La întâlnirea de vârf de la Praga (Republica Cehă) din 21 noiembrie-22 noiembrie 2002, șapte țări au fost invitate spre a începe negocierile de aderare cu alianța: Estonia, Letonia, Lituania, Slovenia, Slovacia, Bulgaria și România. Țările invitate s-au alăturat NATO în 2004. Albaniei și Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei li s-a comunicat că nu îndeplinesc criteriile economice, politice și militare și că vor trebui să aștepte. Croația a făcut o cerere abia în 2002.

Decizia lui Charles de Gaulle de a revoca comanda militară franceză în 1966 pentru a-și dezvolta propriul program de descurajare nucleară, a necesitat relocarea Centralei NATO din Paris, Franța la Bruxelles, Belgia până la 16 octombrie 1967. În timp ce centrala politică este amplasată în Bruxelles, centrala militară și cea a Puterilor Aliate ale Europei (SHAPE) sunt localizate la sud de Bruxelles în orașul Mons.

La 13 septembrie 2001, NATO a invocat, pentru prima dată în istoria sa, un articol din carta sa prin care se înțelege că orice atac asupra unui stat-membru este considerat un atac împotriva întregii alianțe. Asta a venit ca un răspuns la Atacul terorist de la 11 septembrie 2001.

La 10 februarie 2003 NATO a înfruntat o criză serioasă deoarece Franța și Belgia au împiedicat procedura de aprobare tacită în privința momentului la care s-ar lua măsuri protective pentru Turcia în cazul unui posibil război cu Irakul. Germania nu și-a folosit dreptul de veto, însă a spus că susținea vetoul.

La 16 aprilie 2003, NATO a fost de acord să preia comanda Forței Internaționale de Asistență pentru Securitate (ISAF) în Afganistan în august același an. Decizia a venit după cererea Germaniei și Țărilor de Jos, cele două națiuni care conduceau ISAF la momentul înțelegerii. Ea a fost aprobată unanim de către toți cei 19 ambasadori ai NATO. A fost prima oară în istoria organizației când a avut loc o misiune în afara zonei atlantice. Canada a fost în original criticată pentru că i-a luat-o înainte ISAF-ei.

Formarea NATO și Rezoluția Vandenberg

Între 1945-1949, vestul era îngrijorat de expansionismul URSS care dorea să-și mențină forță militară la întreagă capacitate și să impună forme nedemocratice de guvernământ.
Între 1947-1949, Norvegia, Grecia, Turcia și alte țări vest-europene sunt amenințate datorită blocadei Berlinului.

În 1947 are loc Tratatul de la Dunkerque, tratat de apărare colectivă între Franța și Marea Britanie prin care își asumau asistență mutuală în cazul unui "atac german" asupra uneia dintre ele și prevenirea Germaniei de a redeveni o mare putere.

În 1948 este încheiat Tratatul de la Bruxelles între Franța, Marea Britanie, Belgia, Țările de Jos și Luxemburg care prevedea colaborare economică, socială și culturală prin articole formale. Conform articolului 4, sunt asigurate garanțiile de securitate. Conform articolului 51 din Carta ONU, Europa dorea să demonstreze Statelor Unite că era gata să fie anihilată pentru a se apară. Aderarea se făcea prin invitație, iar tratatul trebuia ratificat de toate statele care pot ieși din tratat după 50 de ani.

Au loc negocieri cu Canada și SUA pentru formarea unei Alianțe Nord-Atlantice dintre Europa și America de Nord. Danemarca, Islanda, Norvegia și Portugalia au fost invitate de marile puteri să participe la Tratatul de la Bruxelles.

În 1949 este încheiat Tratatul de la Washington din 1949 prin care cele 12 țări fondatoare: SUA, Canada, Franța, Marea Britanie, Belgia, Țările de Jos, Luxemburg, Danemarca, Norvegia, Islanda, Portugalia, Italia pun bazele NATO.

Tratatul garanta principii precum:
 democrație
 libertate individuală
 statul de drept
 rezolvarea conflictelor pe cale pașnică
 colaborarea economică
 garanții de securitate
 solidaritatea defensivă în cazul unui atac asupra unui membru NATO, deși SUA își asumă o garanție juridică slabă pentru că nu doresc să se angajeze într-un conflict
 apărarea teritorială în Europa și America de Nord la nord de Tropicul Racului
 supremația Cartei ONU
 tratatele internaționale nu intră în contradicție cu Tratatul
 organizarea întâlnirilor Consiliului de câte ori este necesar
 aderarea la NATO prin care statele se pun de acord și invită statul care vrea să adere, actele fiind depuse la Washington.
 ratificarea tratatului de aderare dacă majoritatea statelor votează
 tratatul nu poate fi modificat timp de 10 ani
 tratatul poate fi denunțat după 20 de ani cu notificarea SUA
 limbile oficiale în care este încheiat tratatul

Scopul NATO
 asigurarea libertății și securității membrilor săi prin mijloace politice și militare în conformitate cu Tratatul Nord-Atlantic și cu principiile Cartei ONU
 promovarea relațiilor de pace și prietenie în zona Nord-Atlantică
 prevenirea războaielor

Sarcinile fundamentale ale NATO
 securitatea
 consultarea
 descurajarea conflictelor
 apărarea
 managamentul situațiilor de criză
 parteneriatul

NATO s-a structurat pe o platformă de comandamente militare
 Consiliul Nord-Atlantic, condus de miniștri de externe civili ce reprezintă statele, fiind un organism de conducere suprem. Anual, aveau loc summit-uri NATO la care participau șefii de stat și șefii de guvern.
 Comandamentul Forțelor Aliate din Europa - (SHAPE), cu sediul la Paris
 Comandamentul Suprem al Forțelor Aliate din Europa - (SACEUR); cu cea mai înaltă poziție care a devenit Comandamentul de operații american după summit-ul din 2002
 Comandamentul Forțelor Aliate din Atlantic din Norfolk
 Comandamentul Suprem al Forțelor Aliate - (SACA); după 2002 a devenit Comandamentul de Transformare American
 Comandamentul Forțelor Aliate din Canalul Mânecii care a fost desființat
 Adunarea Atlanticului de Nord - parlament format din reprezentanții parlamentelor naționale, fiind un corp de dezbatere înainte de procedura de ratificare prin două faze: dezbaterea și ratificarea
 Secretarul General NATO - cea mai înaltă autoritate civilă, fiind un european

NATO a reprezentat legătură transatlantică prin intermediul căreia securitatea Americii de Nord este în permanentă conexiune cu securitatea Europei. NATO este o manifestare practică a efortului colectiv depus de membri pentru susținerea intereselor comune în problema securității. Statele își mențin suveranitatea și independența. Forța militară se bazează pe forța militară a statelor membre.

Rezoluția Vandenberg permite președintelui SUA să intre într-o relație de securitate cu Europa pe timp de pace. Aceasta îi dă autoritate președintelui să încheie alianțe colective și de apărare, alianțe încheiate doar cu scop defensiv conform art. 51 din Carta ONU.

Summit-uri

Consiliul NATO de la Bruxelles: 1994

În cadrul Consiliului NATO de la Bruxelles s-au luat trei decizii importante: Parteneriatul pentru Pace, Identitatea Europeană de Securitate și Apărare și Forțele Combinate Multinaționale Interarme(CJTF).

Parteneriatul pentru Pace a lansat o nouă inițiativa majoră în sprijinul stabilității și securității europene. A lansat de asemenea un nou program cuprinzător de cooperare cu NATO, având o componentă fundamentală a securității în zona Euro-Atlantică. Fiecare partener își asumă activitățile pe baza programelor individuale de parteneriat.

Identitatea Europeană de Securitate și Apărare a fost creată în interiorul NATO pentru a înfrunta probleme precum contribuția Europei la apărarea alianței și capacitatea acesteia de a rezolva crizele fără participarea propriu zisă a SUA.

Forțele Combinate Multinaționale Interarme au fost create pentru a asigura transferul de capabilități separat de altă organizație, dar nu separabil, membrii acesteia fiind membrii NATO. Astfel, când pornea o situație de criză, Europa o putea rezolva în cazul în care americanii-NATO nu vor să participe.

CJTF a devenit operațional la Berlin din 1996.

Consiliul Nord-Atlantic de la Berlin: 1996
În iunie 1996, la Berlin, miniștrii de externe a statelor NATO s-au întrunit.
Principalele teme dezbătute au fost :

Consolidarea unei Identități Europene de Securitate și Apărare în cadrul NATO: contribuție coerentă și eficientă la misiunile și activitățile Alianței și distribuirea egală a responsabilităților, necesitatea dezvoltării capacității Alianței de a-și asuma noi roluri și misiuni în domeniul prevenirii conflictelor și gestionării crizelor, intensificării eforturilor împotriva proliferării armelor de distrugere în masă și menținerii capacității de apărare colectivă, contribuția Alianței la securitatea și stabilitatea întregii zone euro-atlantice prin extinderea și intensificarea cooperării cu statele membre NATO.

Conceptul Strategic NATO, Washington 1999

A fost al doilea după 1991, fiind desfășurat la Roma pentru a confirmă scopul esențial al Alianței de apărare colectivă a valorilor democrației, a drepturilor omului și a legiilor.

A oferit instrucțiuni generale pentru dezvoltarea unor politici și planuri militare detaliate. A descris scopul și funcțiile alianței și a examinat Perspectivele Strategice. A stabilit abordarea problemei securității în secolul XXI de către Alianță.

Are rol în multe elemente-cheie
 menținerea legăturii transatlantice
 menținerea capacităților militare eficiente
 Identitatea Europeană de Apărare și Securitate
 preîntâmpinarea conflictelor și crizei de management
 parteneriatul, cooperarea și dialogul
 extinderea și controlul armamentului, dezarmarea și neproliferarea

S-au oferit instrucțiuni pentru Forțele Alianței privind funcțiile fundamentale de securitate ale Alianței, descriind mediul strategic și evaluând pericolele și riscurile pentru securitate care puteau fi prevăzute și reafirmând că pericolul unui război general în Europa a dispărut. Însă există alte riscuri:
 conflictele etnice
 încălcarea drepturilor omului
 instabilitatea politică
 precaritatea economică
 răspândirea armelor nucleare, biologice și chimice

Se pune accent pe dezvoltarea continuă a capacităților militare și pe combinația adecvată de forțe nucleare și convenționale cu baze în Europa, complet dotate în cazurile necesare cu un nivel minim de suficientă. Apare astfel conceptul strategic de operațiuni de gestiunea crizelor.

Declarația de la Washington: 1999

În aprilie 1999, este prezentată Declarația de la Washington pe fondul apogeului conflictului din Kosovo, când statele NATO au efectuat o campanie aeriană pentru oprirea epurării etnice și a încălcării drepturilor omului de către guvernul Republicii Federative Iugoslavia.

Conflictul a încetat la sfârșitul lunii iunie 1999 în urma retragerii forțelor Serbiei și desfășurarea forței din Kosovo conduse de NATO. Summit-ul de la Washington s-a axat pe criză în plină desfășurare din Kosovo și a abordat chestiuni referitoare la viitorul stabilității din Europa de Sud-Est.

S-au luat decizii precum:
aprobarea și publicarea unui Concept Strategic revizuit al Alianței
adoptarea unui Plan de Acțiune al membrilor
adoptarea măsurilor de îmbunătățire a Programului pentru Pace
noi inițiative care să adapteze capacitățile defensive ale țărilor membre

Evenimentele ulterioare din cadrul Alianței s-au axat pe consolidarea Identității Europene de Securitate și Apărare și pe dezvoltarea structurilor de cooperare între NATO și UE. Apărarea colectivă a rămas inima alianței. Se dorea construirea unui viitor mai bun, a unei comunități euroatlantice de democrații mai puternice unde libertățile fundamentale și drepturile omului să fie respectate, unde granițele să fie deschise omului, ideillor și comerțului, unde războiul să fie imposibil.
Se dorea ca toate națiunile să rezolve orice dispută internațională pe cale pașnică.
Lucrând împreună, Aliații și Partenerii, inclusiv Rusia și Ucraina, vor dezvolta cooperarea între aceștia și vor elimina divizarea impusă de Războiul Rece pentru a ajuta la formarea unei Europe libere și întregi, unde securitatea și prosperitatea sunt împărtășite și indivizibile.

Comunicatul Summit-ului de la Washington: "O alianța pentru secolul XXI"

Între 23-25 aprilie 1999 a avut loc cel de-al XVI-lea summit din istoria NATO la Washington. Temele majore ale Summit-ului au fost pregătirea Alianței în vederea dificultăților și oportunităților secolului XXI și dirijarea dezvoltării militare și politice pe viitor.

Se dorea :
 Dezvoltarea Identității Europene de Securitate și Apărare, o continuare a eforturilor de transformare a acesteia într-o realitate.
 realizarea Inițiativei pentru Capacitățile de Apărare menită să ajute forțele militare ale Alianței să devină mai mobile, mai interoperabile, mai capabile să ajute și mai eficiente.
 micșorarea prăpastiei militare SUA-UE printr-un transfer de capabilități
 realizarea unui Plan de Acțiune pentru Membri-"manifestarea practică a Ușilor Deschise"
 pregătirea de aderare la NATO dusă la un plan superior pe cinci paliere: politică de economie, apărare, resurse, probleme de securitate, probleme juridice.
 inițiativa Alianței asupra Armelor de Distrugere în Masă pentru a preveni proliferarea sau deturnarea acestora prin mijloace diplomatice, Centrul MAD fiind în cadrul Statutului Major Internațional de la Sediul NATO
 Dialogul Mediteranean al NATO privind abordarea problemei securității, în spiritul ajutorului reciproc și începerea rapidă a implementării cooperării practice și politice
 Consiliul Parteneriatului Nord-Atlantic care să facă raportul "Către un Parteneriat pentru secolul XXI-Parteneriatul lărgit și mai operativ" și să aibă angajamentul față de parteneriatul cu Rusia prin Actul Fondator
 nevoia urgentă de încheiere a conflictului din Kosovo și restabilirea drepturilor populației

Declarația cu privire la Kosovo, Washington, 1999

În aprilie 1999, obiectivele NATO au fost stabilite în declarația întrunirii extraordinare a Consiliului Nord-Atlantic și reconfirmate de șefii de stat și de guvern la Washington.
Obiectivele și măsurile pentru îndeplinirea lor erau :
 condiții necesare pentru încetarea suferințelor umane și a violențelor din Kosovo.
 încetarea acțiunilor militare
 retragerea din Kosovo a forțelor de poliție, militare și paramilitare
 staționarea în Kosovo a unei prezențe militare internaționale
 repatrierea în siguranță și necondiționată a tuturor refugiaților și persoanelor deportate și accestl nestingherit al organizației de ajutor umanitar în scopul asistării acestora
 stabilirea unui angajament prin cadrul politic pentru Kosovo pe baza acordurilor de la Rambouillet în conformitate cu legile internaționale și Cartei ONU

S-a emis rezoluția 1244 a Consiliului de Securitate prin care Kosovo trece sub protecția ONU până la obținerea independenței și scos de sub autoritatea Serbiei.

Consiliul Nord-Atlantic de la Praga: 2002

Pe 21 noiembrie 2002, la Palatul Congreselor de la Praga se desfășoară un Consiliu. Sunt invitate șapte state să adere: Estonia, Letonia, Lituania, Slovacia, Slovenia, România și Bulgaria.

Obiectivul fundamental al alianței s-a schimbat fundamental. De la apărarea Europei occidentale de amenințarea sovietică s-a trecut la apărarea întregului continent european de terorismul internațional și rețelele criminale.

Structura de comandă NATO a fost modificată pentru a asigura o structura de comandă mai suplă și eficientă care să fie ușor dislocată. A plasat toate responsabilitățile operaționale sub autoritatea Comandamentului Aliat pentru Operații. A clarificat confuzia generală de dublă subordonare existentă anterior: Comandamentul Suprem Aliat din Norfolk și din Virginia care a fost dezactivat precum și Comandamentul Aliat pentru Operații.

A fost creată o Forță de Răspuns NATO, o forță avansată tehnologic, flexibilă, ușor de dislocat, interoperabilă și sustenabilă.
Această include elemente terestre, maritime și aeriene, fiind pregătită să se deplaseze rapid oriunde în lume unde este nevoie. Este o forță permanentă față de celelalte forțe NATO anterioare.

Prin Angajamentul Capabilităților de la Praga, statele membre și-au luat angajamentul să își îmbunătățească capabilitățile operaționale ale forțelor militare individuale și colective.

Alianța are acum capacitatea de a acționa pro-activ și nu reactiv cum o făcuse în Războiul Rece. Efectivul uman inactiv, inutil și costisitor a fost diminuat. S-a impus necesitatea adaptării continue a statelor membre pentru asigurarea rotației în cadrul Forței de Răspuns NATO-NRF, care va constitui un impuls pentru transformarea armatelor statelor membre NATO.

Structura NATO
Cartierul General al NATO se află la Bruxelles, Belgia. Un nou sediu pentru Cartierul General este în construcție începând cu anul 2010, iar finalizarea lui a fost prevăzută în anul 2015.

Consiliul NATO
Consiliul NATO sau Consiliul Atlanticului de Nord (CAN/NAC) este instanța superioară a Organizației Tratatului Atlanticului de Nord. Acesta se poate întruni la nivelul Reprezentanților Permanenți sau poate fi constituit din Miniștrii de Stat, ai Apărării ori din Primii-miniștri ai statelor membre. Consiliul are aceeași autoritate indiferent de nivelul de reprezentare al componenților și se întrunește de două ori pe săptămână, astfel: în fiecare marți pentru discuții informale, și în fiecare miercuri pentru ședințe ce vizează decizii.

Adunarea Parlamentară a NATO

Adunarea Parlamentară a NATO (NATO Parliamentary Assembly, NATO PA / Assemblée parlementaire de l'OTAN, AP OTAN) a fost înființată în anul 1955 sub denumirea de North Atlantic Assembly (Adunarea Atlanticului de Nord) este un organism consultativ interparlamentar format din membri ai parlamentelor naționale ale statelor membre, numărul reprezentanților naționali fiind proporțional cu numărul populației statelor membre și reprezintă distribuția politică a parlamentelor naționale. Președintele în funcție al AP NATO este politicianul german Karl A. Lamers.

Structuri militare
Unitățile și formațiunile militare ale NATO consituie organismul operațional al NATO.

Secretarii Generali ai NATO

Aderarea României la NATO
România a solicitat formal aderarea la NATO în 1993. Un an mai târziu, România a fost primul stat care răspunde invitației lansate de NATO de a participa la Parteneriatul pentru Pace, program destinat cooperării euro-atlantice în materie de securitate, cu rol major în procesul de includere a noi membri în NATO.

În aprilie 1999, NATO a lansat Planul de acțiune în vederea admiterii de noi membri (Membership Action Plan - MAP). În cadrul acestui mecanism, România și-a elaborat propriul Plan național anual de pregătire pentru aderare (PNA), care stabilește obiective, măsuri și termene de realizare în vederea orientării, susținerii și evaluării eforturilor făcute în pregătirea pentru aderarea la Alianță.

La Summit-ul NATO de la Praga (21-22 noiembrie 2002), pe baza evaluării progreselor înregistrate de statele candidate, șefii de state și de guverne ai țărilor membre ale NATO au decis invitarea României, alături de alte șase state – Bulgaria, Estonia, Letonia, Lituania, Slovacia, Slovenia, să înceapă convorbirile de aderare la Alianța Nord-Atlantică.

Ambasadorii statelor membre NATO au semnat Protocoalele de aderare la NATO pentru România și celelalte șase state invitate să adere, în cadrul unei ceremonii desfășurate la Bruxelles la 26 martie 2003. După semnarea Protocoalelor, pentru acomodarea cu modul de lucru al NATO, statele invitate au fost implicate treptat în activitățile Alianței, prin participarea, ca observatori, la lucrările majorității structurilor aliate.

La 29 martie 2004, România a devenit membru NATO.

La data de 17 iulie 2019 Mircea Geoană a fost numit secretar general adjunct al NATO.

Consiliul de Cooperare Nord-Atlantic
Consiliul de Cooperare Nord-Atlantic supraveghează viitoarea dezvoltare a parteneriatului dintre NATO și Europa Centrală și de Est în urmă Declarației de Pace și Cooperare de la Roma din 1991. Întâlnirea inaugurală a avut loc pe 20 decembrie 1991 după desființarea URSS.

Are ca rol de a facilita cooperarea în problemele de securitate între statele participante și de a supraveghea procesul de dezvoltare a unor legături strânse instituționale și neprotocolare între acestea.

Implementarea s-a realizat pe baza unor planuri de lucru, inițial stabilite anual, însă începând din 1995, acestea au cuprins perioade de câte doi ani.

Consiliul pentru Parteneriat Euro-Atlantic a dus procesul mai departe, fiind un plan de acțiune că baza a viitoarei sale strategii de lucru.
În 1991, au participat statele membre NATO și nouă state post-sovietice din Europa Centrală și de Est. În martie 1992, cele 11 state aflate pe teritoriul fostei URSS, formează Comunitatea Statelor Independente.
În 1992 apar Georgia și Albania (care în 2009 adera la NATO). Până în 1997, Consiliul de Cooperare Nord-Atlantic a fost înlocuit de Consiliul pentru Parteneriat Euro-Atlantic, iar numărul statelor partenere de cooperare s-a extins la 22.

Au apărut probleme regionale care au luat amploare în Moldova sau Georgia, izbucnind violențe odată cu escaladarea tensiunilor, precum și în interstatele fostei Iugoslavii care puteau compromite realizarea unui nou mediu de securitate europeană.

În 1992 este emisă Declarația de la Helsinki despre "Provocările Schimbării", fiind noi inițiative în crearea forumului Conferință pentru Securitate și Cooperare în Europa (CSCE) pentru securitate și cooperare și pentru activități de menținere a păcii, un sprijin necondiționat avându-l Consiliul Nord-Atlantic și Consiliul de Cooperare Nord-Atlantic.

Parteneriatul pentru Pace (PfP)
În 1994 are loc întâlnirea la nivel înalt a Consiliului Nord-Atlantic la Bruxelles. Are că scop întărirea stabilității și securității în Europa. Invitația este lansată tuturor statelor participante la Consiliul de Cooperare Nord-Atlantic-NACC și altor state prezente la Conferință pentru Securitate și Cooperare în Europa.
Sunt elaborate programe individuale de parteneriat prin care fiecare partener își asumă activitățile elaborate în comun.
Toți membrii PfP sunt membrii ai Consiliului Parteneriatului Euro-Atlantic și asigura cadrul general al cooperării NATO și statele partenere.
Programul cuprinde cooperarea în probleme de apărare, creșterea stabilității, diminuarea amenințărilor la adresa păcii și relații de securitate de cooperare practică și angajamentul față de principiile democratice.
Documentul cadru al PfP a fost emis de șefii de stat și de guvern odată cu Documentul Invitație, incluzând sarcini specifice pentru fiecare participant și presupunând participarea activă la PfP. Orice țară care dorea să se alăture PfP trebuia să semneze Documentul Cadru.

Obiectivele erau:
 transperenta privind activitățile militare și intensificarea consultării și cooperării
 menținerea capacității și disponibilității de a contribui la operațiunile întreprinse sub autoritatea ONU sau responsabilitatea OSCE
 Relații militare cooperante cu NATO.

Documentul de Prezentare a fost trimis de parteneri la NATO. Indică etapele pe care le va urmă pentru a îndeplini obiectivele, resursele militare pe care le are la dispoziție în scopurile parteneriatului și domeniile specifice de cooperare pe care dorește să le urmeze alături de NATO
Programul Individului de Parteneriat a fost elaborat în comun pe baza declarațiilor făcute în Documentul de Prezentare și a propunerilor suplimentare din partea NATO și a fiecărei țări partenere.
Celulă de Coordonare a Parteneriatului este o structura PfP unică, având sediu la Mons unde se află și SHAPE și având că sarcina coordonarea și planificarea activităților militare reunite în cadrul PfP.
Procesul de Analiză și Planificare a Parteneriatului a fost creat pentru intensificarea legăturilor dintre NATO și statele partenere și a introdus o gama largă de propuneri și activități militare și participarea la cursurile Colegiului de Apărare al NATO de la Roma, Școli NATO-Shape și Oberammergau.
Țările PfP sunt invitate să desemneze candidați pentru posturile din cadrul structurilor.

În cadrul Summit-ului de la Washington de la 1999:
 sunt stabilite planuri pentru un Parteneriat extins și operativ care să ofere instrumente pentru sprijinirea rolului Alianței în menținerea securității euro-atlantice
 crește rolul partenerilor în planificare și procesul de decizie
 stabilește gestionarea crizelor
 parteneriatul contribuie la eficientă altor două inițiative

Inițiativa Capacităților de Apărare cuprinde:
 planul de acțiune pentru aderare
 Sunt clasificate după gradul de implicare:
 națiuni cu potențial contribuabile
 națiuni recunoscute că fiind potențial contribuabile
 națiuni contribuabile
 Întărește rolul Parteneriatului că element permanent de consolidare a securității. A marcat o nouă etapă în dezvoltarea Parteneriatului și a EAPC având că potențial gestionarea crizelor și prevenirea conflictelor.

Rolul PfP:
 contribuții aduse la operațiunile militare
 prevenirea conflictelor și în gestionarea crizelor

Și-a folosit mecanismele în Kosovo, Albania și în Macedonia.
Inițiativa NATO pentru Europa de S-E a fost creată pentru dezvoltarea cooperării regionale din Europa de S-E și aplică metodă practică.
Cooperarea între aliați și parteneri are două principii:
 oportunitățile pentru consultanță politică și cooperare practică sunt oferite tuturor aliaților și partenerilor în mod egal
 mecanismele pentru auto-diferențiere-partenerii au posibilitatea de a decide individual nivelul și domeniile de cooperare cu Alianța, ducând activități axate pe probleme economice, de apărare, științifice, de protejare a mediului, de cooperare pentru menținerea păcii.
Activitatea EAPC se bazează pe un plan de acțiune pe 2 ani, se axeaxa pe consultări și cooperare în problemele legate de securitate și politică, jucând un rol important că for consultativ în cadrul războiului din Kosovo și susținând seminarii în Georgia, Lituania, Slovacia, Bulgaria și Uzbekistan.
Centrul Euro-Atlantic de Coordonare a Măsurilor împotriva Dezastrelor a fost creat în 1998 destinat crizei refugiaților din Kosovo și ajutorului umanitar în Ucraina.

Consiliul Parteneriatului Euro-Atlantic
La Sintra, în 1997, NACC este urmat de EAPC.Se reunește într-un forum care asigura consultări și cooperări regulate, având 19 aliați și 27 de parteneri. Se întrunește periodic la nivel de ambasadori și miniștri de externe și ai apărării. Șefii de Stat și de Guvern ai celor 46 de țări se pot întâlni de asemenea.
Obiectivul este lansarea unei noi etape de cooperare.
Principiile sunt cuprinse în documentul fundamental al EAPC:
 trecerea colaborării comune, politice și militare, la un nou nivel calitativ.
 pacea și stabilitatea în zona Euro-Atlantică.
 valorile → documentul-cadru al Parteneriatului pentru Pace (PfP)
 cadrul general pentru consultări legate de securitate și politică și pentru o mai largă cooperare sub tutela Parteneriatului pentru Pace
 Două principii de importantă majoră
 oportunitățile pentru consultanță politică și cooperare practică sunt oferite în mod egal tuturor aliaților și partenerilor;
 mecanisme pentru auto-diferențiere: Partenerii au posibilitatea de a decide, în mod individual, nivelul și domeniile de cooperare cu Alianța.

Pot duce activități de cooperare, activități axate pe probleme economice de apărare. PfP este element clar identificabil de colaborare practică în domenii militare și de apărare, în cadrul flexibil al EAPC.
În 1997, EAPC a aprobat un Plan de acțiune care prevedea:
 parteneriat comun mai puternic și mai operativ.
 importantă și profunzime cooperării și consultărilor + transparență
 Centru Euro-Atlantic de coordonare pentru riposta în caz de dezastre și a unei Unități Euro-Atlantice pentru riposta în caz de dezastre.

Activitățile EAPC au fost cuprinse într-un plan de acțiune pe doi ani:
 chestiuni regionale
 controlul armamentului
 terorismul internațional
 menținerea păcii
 apărarea economică
 planificarea de urgență civilă
 subiecte științifice
 subiecte de mediu.

În Summit-ul EAPC de la Washington (1999) s-au dezbătut:
 pericole-cheie pentru securitate din zona EAPC și în special asupra situației din Kosovo
 două documente referitoare la dezvoltarea viitoare a PfP:"Cadrul politico-militar al operațiunilor PfP aflate sub conducerea NATO" - recomandă implicarea țărilor partenere în consultări politice, luarea de decizii, planificarea operațională și de comandă pentru viitoare operațiuni sub conducerea NATO la care vor lua parte.

"Către un Parteneriat pentru secolul XXI – Parteneriatul Extins și mai Operativ", EAPC a jucat un rol important că forum consultativ pentru criză din Kosovo.
O realizare importantă a EAPC a constituit-o înființarea Centrului Euro-Atlantic de Coordonare a Măsurilor împotriva Dezastrelor (EADRCC) care :
 sprijină înaltul Comisar al Națiunilor Unite pentru Refugiați
 asistență umanitară coordonată a NATO și a țărilor Partenere
 susținerea de seminarii pe tema cooperării practice în problema securității regionale

Actul fondator și relațiile NATO-Rusia
Din 1991 se inițiază cooperare în cadrul Consiliului de Cooperare Nord-Atlantică. În 1994, Rusia s-a alăturat programului Parteneriatului pentru Pace și a fost de acord să continue "lărgirea și îmbunătățirea dialogului și cooperării" cu NATO și în afară PfP. Au loc întruniri între țările membre NATO și Rusia → schimburi de informații și consultări într-o gama largă de chestiuni de interes comun, cum ar fi menținerea păcii, securitatea ecologică, știință.

În 1995, are loc participarea Rusiei la implementarea Acordului de pace pentru Bosnia-Herțegovina. Trupe rusești puteau colabora cu IFOR și SFOR: NATO și Rusia pot colabora efectiv la construirea securității în Europa.
Pe 27 mai 1997 este încheiat Actul fondator NATO - Rusia prin care erau asigurate relații mutual de cooperare și securitate și se creează un nou forum pentru continuarea dezvoltării: Consiliul permanent reunit NATO-Rusia (PJC). PJC a fost principala instanța pentru consultări NATO-Rusia. Obiectivul era construirea de nivele superioare de încredere prin asigurarea unui mecanism pentru consultări sincere și regulate, progrese încurajatoare în intensificarea consultărilor și cooperării, dar umbrite de apariția crizei din Kosovo.

Aceste evenimente au culminat cu suspendarea de către Rusia a cooperării din cadrul PJC la 24 martie 1999, că rezultat al campaniei aeriene desfășurate de NATO pentru a pune capăt conflictului din Kosovo.După terminarea campaniei din Kosovo Rusia s-a întors la PJC,Rusia contribuie cu trupe la Forțele din Kosovo de sub comandă NATO (KFOR). Vizită la Moscova a Secretarului General al NATO, Lord Robertson, din februarie 2000 face posibilă depășirea problemei referitoare la Kosovo. NATO și Rusia sunt din nou angajate activ în implementarea obiectivelor Actului fondator prin deschiderea unui Birou de Informații NATO la Moscova.

Actul fondator NATO-Rusia este încheiat pe 10 decembrie 1996 că urmare a solicitării a Miniștrilor de Externe ai NATO după 4 luni de negocieri.

Actul fondator asupra relațiilor mutuale, cooperării și securității între NATO și Federația Rusă a fost semnat la Paris la 27 mai 1997 , un angajament de durata cu scopul obținerii unei păci cuprinzătoare și durabile în zona Euro-Atlantică pentru stabilirea unei relații mai strânse.

Preambulul documentului stabilește contextul politic și istoric al relațiilor NATO - Rusia.Cele patru secțiuni ale documentului descriu principiile și mecanismele:
 Secțiunea I → principiile călăuzitoare
 Secțiunea ÎI → crearea PJC
 Secțiunea III → domeniile pentru consultări și cooperare.
 Secțiunea IV → chestiuni politico-militare, inclusiv reiterarea angajamentului politic al statelor membre NATO, prin care acestea nu au "nici o intenție, nici un plan și nici un motiv" de-a amplasa arme nucleare pe teritoriul noilor membri ai Alianței

Pe scurt, Actul fondator reprezintă un angajament reciproc de întrajutorare pentru menținerea unui continent stabil, al păcii și nedivizat, pe baza parteneriatului și interesului mutual , fiind o înțelegere politică, nu tratat.

Consiliul permanent reunit NATO-Rusia (PJC) a fost prima dată la 18 iulie 1997 , fiind centrul eforturilor de constituire a încrederii, depășire a peceptiilor eronate și dezvoltare a unui tipar pentru cooperare și consultări regulate.PJC se întrunește lunar la nivel de ambasadori și reprezentanți militari, de două ori pe an, la nivel de miniștri ai afacerilor externe și ai apărării, precum și la nivel de șefi de Stat Major sau șefi ai apărării.Acest consiliu se poate întruni și la nivel de șefi de Stat și de Guvern.La 18 martie 1998, Federația Rusă trimite Reprezentant militar superior că făcând parte din Misiune, în scopul facilitării cooperării militare și de apărare.NATO și Rusia au folosit întregul mecanism PJC pentru consultări asupra crizei din Kosovo.

Conceptul de forțe multinaționale interarme (CJTF – Combined Joint Task Forces)
CJTF este o forță operativă, multifuncțională (interarme) și multinațională (combinată), organizată pe sarcini specifice și alcătuită în vederea acoperirii întregului spectru de misiuni militare ale Alianței, care necesită comandă și control multifuncționale și multinaționale din partea unui Cartier General CJTF.Ea poate include elemente aparținând națiunilor nemembre NATO care contribuie cu trupe.Conceptul CJTF a fost lansat la sfârșitul anului 1993 și a fost aprobat la Summit-ul de la Bruxelles, din ianuarie 1994.
viitoarea dezvoltare a conceptului să reflecte disponibilitatea lor de a pune la dispoziție activele NATO, pe baza hotărârilor de la caz la caz ale Consiliului Nord-Atlantic, pentru desfășurarea operațiunilor conduse de UEO sprijinind constituirea Identității europene de securitate și apărare.
au legat dezvoltarea conceptului CJTF de cooperarea practică politico-militară, în contextul Parteneriatului pentru Pace (PfP).
Necesitatea care a dus la crearea acestui concept s-a conturat în noul context de securitate din Europa
viitoarele măsuri în materie de securitate să implice formațiuni militare multifuncționale, multinaționale și ușor de desfășurat
Acestea includeau ajutoare umanitare, menținerea și consolidarea păcii, apărarea colectivă, adaptabile tuturor circumstanțelor, ușor de mobilizat și rapid activate în centrul conceptului CJTF → măsurile privind comanda și controlul,  rolul cartierelor generale CJTF  fiind de o importanță crucială

CJTF a fost deja testat de mai multe ori in:
exercițiul "Allied Effort" din noiembrie 1997
exercițiul "Strong Resolve" din martie 1998, în cadrul căruia țările partenere participante au fost integrate în structura CJTF.
Scopul acestor exerciții a fost validarea conceptului de Cartier general al CJTF, aflat în plin proces de consolidare.

Pe baza acestor exerciții și a altor analize relevante, Alianța a declanșat, în 1999, implementarea completă a conceptului CJTF  planificat să se încheie la sfârșitul anului 2004.

Prezența NATO în Bosnia-Herțegovina (SFOR)

Baza politică a fost  decisă la Sesiunea Ministerială a Consiliului Nord-Atlantic, Oslo, iunie 1992.  Miniștrii de Externe, Consilii Nord-Atlantice s-au intrunit la  Oslo pentru ca  NATO să susțină acțiuni menținere a păcii Conferinței pentru Securitate și Cooperare în Europa (CSCE / OSCE). S-au intrunit apoi la Bruxelles ca NATO să susțină acțiuni de menținere a păcii sub autoritatea Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite.

In anii 1992-1995  NATO adoptă mai multe decizii – practic: operațiuni:
Forțele navale NATO + UEO – monitorizare + impunere embargou + sancțiuni stabilite de UN în Marea Adriatică
Forțele aeriene NATO – monitorizare + impunerea zonei de interdicție aeriană stabilită de UN deasupra Bosniei-Herțegovina;
NATO acordă sprijin direct forțelor UN (FORPRONU) + autorizează declanșarea loviturilor aeriene pentru a sparge asediul orașului Sarajevo și al zonelor de securitate
NATO stabilește Planuri de circumstanță pentru sprijinirea activităților UN:Repsectarea zonei de interdicție aeriană, Crearea zone de ajutor + zone de siguranță pentru populația civilă din B-H si Modalități de prevenire a extinderii conflictului în Kosovo și Macedonia

In 1992 au loc Operațiuni de supraveghere maritime (embargou)  si  aviatice (zona de interdicție) si operațiuni de repsectare a sancțiunilor și a embargoului – eventuale încălcări  si posibilitatea de a opri, inspecta sau întoarce navele din drum.
In  1993 este emisa Rezoluția 816 care  autorizează impunerea respectării zonei de interdicție aeriană deaspura B-H și extinide interdicția asupra tuturor zborurilor efectuate de avioane și elicoptere în acest spațiu.
Se desfasoara sesiune comună cu  Consiliul Nord-Atlantic și Consiliul UEO  care aprobă un concept combinat de operațiuni NATO/UEO care să asigure respectarea embargoului asupra armelor în Marea Adriatică impus de UN. Ca rezultat: Sharp Guard – desfășurarea unui dispozitiv unic de comandă și control sub autoritatea Consiliilor
Pentru controlul Forței multinaționale sub egida NATO și UEO a fost delegat Comandantul Suprem al Forțelor Aliate din Europa (SACEUR) → Comandantului    Forțelor Navale Aliate pentru Europa de Sud (COMNAVSOUTH). Operațiunea a fost suspendată odată cu ridicarea embargoului UN  asupra armelor.
Rezoluția 836 prevede  protecția generală a zonelor de securitate  si  măsuri dure împotriva vinovaților: atacuri aeriene (dacă Sarajevo nu era eliberat și nu se permitea acordarea de asistență umanitară în regiune).

Consiliul Nord-Atlantic are   opțiuni Operaționale pentru atacurile aeriene în B-H (identificare ținte)

In 1994, Consiliul Nord-Atlantic autorizează Comandantul Forțelor Aliate din Europa de Sud (CINCSOUTH) să lanseze atacuri aeriane asupra Sarajevo. 	Toate armele grele din zona de interdicție (20 km în jurul Sarajevo) să fie retrase sau să fie trecute sub control FORPRONU în 10 zile.4 avioane de luptă care încalcă zona de interdicție aeriană   sunt doborâte de avioanele NATO  fiind  prima intervenție militară a NATO.  Ajutoarele umanitare și echipele medicale pot să intre în oraș (sârbii bosniaci se retrag 3 km).La cererea FORPRONU, NATO atacă un obiectiv în interiorul zonei de interdicție de la Sarajevo;  urmează alte atacuri aeriene.

In 1995 ONU cer ajutor NATO pentru protecția Căștilor Albastre: sârbii bosniaci înaintează spre Srebrenica  si  vor cuceri orașul. Sunt elaborate planuri de descurajare a sârbilor bosniaci (Consiliul Nord-Atlantic).Atacurile aeriene NATO se extind în Croația  si  Bosnia (ajutați de Forțele ONU).Operațiunile sunt decise în comun de Comandantul Șef al Forțelor Aliate din Europa de Sud (CINCSOUTH) și Comandantul Forțelor de Pace ale Națiunilor Unite (Rezoluția 836) ce duc la suspendarea atacurilor.
Are loc Interceptarea unui avion al NATO de către sârbii bosniaci, iar  avioanele NATO lansează 3 rachete asupra 2 stații radar  si asupra unui  buncăr de comandă și control al armatei sârbe din Bosnia.

Are loc Acordul pentru Pace privind Bosnia de la Dayton-Obio, semnat în SUA de: Bosnia-Herțegovina, Croația, Republica Federală Iugoslavia (Serbia, Muntenegru).
Are apoi loc Acordul pentru Pace privind Bosnia de la Paris prin care NATO pune capăt operațiunilor de impunere a restricțiilor (zboruri)

Consiliul Nord-Atlantic emite Rezoluția 1031: Prevede transferul responsabilităților operațiunilor de la ONU la NATO și conferă NATO misiunea de apune în aplicare aspectele militare ale Acrodului pentru Pace, Operațiunea Joint Endeavor: sprijin aerian direct forțelor de menținere a păcii ale UN, Controlul spațiului aerian al B-H și asigurarea sprijinului aerian direct pentru misiunea UNTAES: asigurate în continuare de Forțele de Stabilizare (SFOR) care au înlocuit IFOR (după decembrie 1996) si Sprijinul aerian direct a încetat odată cu încheierea mandatului UNITAES.

Apărarea colectivă și noul rol NATO
Inițial NATO a fost înființat cu scopul de a asigura libertatea și securitatea tuturor membrilor săi prin mijloace politice și militare, în conformitate cu Tratatul Nord-Atlantic și principiile Cartei ONU.NATO este manifestarea practitcă a efortului colectiv depus de către membrii săi pentru a susține interesele comunue în problema securității

5 sarcini fundamentale de securitate:
Securitate: mediu de securitate stabil în zona E-A, dezvoltarea instituțiilor democratice, rezolvarea pe cale pașnică a conflictelor, împotriva folosirii forței
Consultare: în conformitate cu art. 4 din Tratatul de la Washington, NATO este un forum transatlantic esențial în consfătuirile aliate asupra probl. de interes comun
Descurajare și apărare: să descurajeze și să se apere în fața oricărei agresiuni
Managementul situațiilor de criză: prevenirea efectivă a conflictelor + angajare activă în rezolvarea crizelor și în  acțiunile de ripostă
Parteneriat: promovarea parteneriatului, cooperării, dialogului – creșterea transparenței, încrederii și capacității de a acționa

Transformarea Alianței – noul mediu de securitate:

Modificarea relațiilor E-V, a RI și a mediului de securitate
Începutul coincide cu a 40-a aniversare a Tratatului de la Washington (1989)

Rolul NATO:
Asigură baza de apărare colectivă și securitate comună a țările membre
păstrează o balanță strategică în Europa de-a lungul Războiului Rece
promovează stabilitatea, respectarea drepturilor omului
fundamental în îndeplinirea condițiilor de schimbare

Sursele schimbărilor:
1967: Doctrina Harmel – bazată pe politici paralele de menținere a unei apărări adecvate în încercarea de a detensiona relațiile E-V
1969: Ostpolitik (Willy Brandt)
1975: Actul final de la Helsinki – CSCE (OSCE)
desfășurarea de NATO a Forțelor Nucleare cu Rază Medie de Acțiune în Europa
1979: Invadarea Afganistanului de URSS
Venirea lui Gorbaciov + Revoluțiile anticomuniste și unificarea Germania

1987: Tratatul de la Washington – eliminarea totala a focoaselor
1989, Viena: negocieri privind controlul armamentului:
stabliește politicile călăuzitoare ale Aliaților pe parcursul celui de-al 5-lea deceniu de cooperare
stabilește un Concept Cuprinzător privitor la Controlul Armamentului și Dezarmare

Declarația Summitului: recunoaște schimbările care s-au petrecit + declară nevoia continuă de forțe de descurajare efective + de control al armamentului; adoptă măsuri pentru îndeplinirea obiectivelor pe termen lung

Rol NATO:
Asigură cadrul consultărilor și coordonării politicilor între țările membre cu scopul de a diminua riscul crizelor care ar fi putut afecta interesele comune de securitate
Alianța își intensifică eforturile de:
Îndepărtare a dezechilibrelor militare + deschidere în privința acestor probl.
Sporire a încrederii prin acorduri radicale, aranjamente de control și prin mai multe contacte la toate nivelele

1990, Londra: Declarație:
cea mai cuprinzătare de la fondarea NATO
se dorește să pună capăt confruntării Est – Vest
prefigurată de Mesajul din Tumberry – ofertă de prietenie și cooperare URSS – statele europene

Cartierul general NATO:
Reprezentanții țărilor din Europa Centrală și de Est au fost invitați
Au avut loc mai multe vizite – intensificarea contactelor diplomatice

1990, Paris: Carta de la Paris pentru o nouă Europă:
Declarație comună de neagresiune
Tratatul asupra forțelor convenționale din Europa
Se pune capăt oficial relațiilor de adversitate, renunțarea la utilizarea forței
În conformitate cu Carta ONU și Actul Final de la Helsinki

Discuții asupra doctrinelov și forțelor militare:
Acordul Cerului Deschis (survolarea teritoriilor naționale) – sporirea încrederii, transparenței
Reducerea forțelor convenționale de la Atlantic și până la Urali – limitarea efectivelor militare în Europa
Intensificarea CSCE

Pe plan intern NATO începe revizuirea strategiei proprii – adaptată noilor circumtanțe

Schimbarea poziției în politica de apărare: Rolul principal al NATO rămâne același: garantarea securtății și integrității teritoriale a membrilor  + asigurarea prin intimidare și apărare colectivă
Capata noi roluri:Parteneriatul pentru Pace

Consiliul Permanent Reunit NATO-Rusia, Comisia NATO-Ucraina: create pentru intensificarea cooperării:forțele militare aliate – rol în facilitarea transparenței și creșterea încrederii între NATO și Parteneri + în verificarea acordurilor privind armamentul
NATO își asumă misiunea de sprijinire a rezolvării efective a crizelor și angajamentelor de prevenire a conflictelor prin implementarea Acordului pentru Pace din Bosnia si sigurarea prezenței internaționale de securitate în Kosovo, mandatată de UN

Prima misiune combatantă majoră în  care NATO folosește forțele militare ca instrument de rezolvare a crizei și de a sprijini UN: conflictul din Iugoslavia (1995)
NATO implementează aspectele militare ale Acordului pentru Pace prin preluare conducerii Forțelor de implementare multinațională (TFOR), apoi a Forțelor de Stabilizare (SFOR)

NATO trece de la un rol relativ limitat de sprijinire a eforturilor UN de menținere a păcii la unul de preluare a întregului control al operațiunilor complexe de menținere a păcii – implică participarea de forțe din partea a numeroase țări Partenere sau non-NATO

Acțiunea NATO în Kosovo și rolul său în atenuarea crizei umanitare din țările vecine au contribuit la întărirea rolului NATO în rezolvarea crizei:
NATO contribuie prin campaniile sale aeriene și prin desfășurarea a KFOR la obiectivul comunității internaționale de creare a fundamentului pentru pace și stabilitate de lungă durată în Kosovo
Adaptarea forțelor militare la noile curcumstanțe: Forțe Operative Multinaționale Interarme (CFTF) – NATO oferă mijloace flexibile la noile amenințări la securitate
si Integrarea participanților non-NATO la operațiunile de sprijinire a păcii sub comanda NATO

Structurile și acordurile permit țărilor membre să beneficieze de avantajele politice, militare și de resurse ale acțiunii și apărării colective. Includerea țărilor Partenere NATO contribuie la îmbunătățirea eforturilor comune de cooperare în probleme de securitate Euro-Atlantică

Principalele caracteristici ale schimbărilor care afectează forțele militare NATO in
reduceri  ale ale dimensiunilor si  vitezei de reacție
Creșteri ale Flexibilității, Mobilității,  Multinaționalității

Principii:
Angajamentul  față de apărarea colectivă ca funcție centrală, fundamentală a Alianței
Menținerea legăturii transatlantice ca garant al credibilității și eficienței Alianței
Rolul Forțelor Aliate:
Au constituit baza apărării și intimidării în fața amenințării unui război – care a rămas principala problemă de securitate a Aliaților timp de 40 ani
Rolul principal: garantarea securității și integritatea teritorială a statelor membre
Asigurarea securității prin intimidare și apărare colectivă

Summit-ul de la Madrid, iulie 1997:
Anunță tranziția spre o nouă fază în care structurile și politicile inovatoare introduse ca răspuns la noile conjucturi aveau să fie testate în practică
Alianța – transformări externe și interne =>măsuri suplimentare concrete și cuprinzătoare în toate domeniile
Programul a dovedit capacitatea NATO de a-și asuma noi resposabilități fără a aduce atingere scopurilor sale inițiale și de a-și consolida rolul în viitor pe abilitatea deja demonstratp de adaptare la cerințele unei societăți aflate în continuă transformare

Rolul operațional al NATO în menținerea Păcii:
Rolul NATO în conflictul din Fosta Iugoslavie
Rolul NATO în conflictul din Kosovo

Relațiile NATO cu alte organisme internaționale

Relația NATO – UEO

Cooperarea NATO-UE a stat la baza procesului de reactivare a UEO.
Mai 1992: prima reuniune oficială a Consiliului UEO și a Consiliului Nord-Atlantic.  SG al UEO a asistat în mod regulat la reuniunile minsteriale ale Consiliului Nord-Atlantic SG al NATO a participat la reuniunile ministeriale ale UEO. Consiliile UEO și Nord-Atlantic au început să se reunească de 4 ori pe ani  si  suplimentar

Memorandum de înțelegere NATO-UEO: UEO are acces la sistemul integrat de telecomunicații al NATO

Summitul NATO, Bruxelles, 1994:
Dezvoltarea unei Identități Europene pentru Securitate și Apărare (ESDI)
În 1996: va fi sprijinită pe o planificare militară adecvată și va permite crearea unor forțe militare coerente și eficiente, capabile să acționeze sub controlul politic și orientarea strategică a UEO; la nevoie, se poate lua în considerare participarea completă a aliaților europeni
Adoptă conceptul Forțelor operative multinaționale Interarme (CJTF):
instrument de facilitare a operațiunilor determinate de anumite circumstanțe
sunt alocate capacității militare separabile, dar nu separate, care pot fi desfășurate de NATO sau UEO – contribuie la securitatea Alianței

2000: exercițiu comun de gestionare a crizelor UEO/NATO
Testarea conceptelor și angajamentelor legate de ESDI, specifice operațiunilor de sub comanda UEO care sunt efectuate cu activele și capacitățile NATO

Dezvoltarea ESDI în cadrul NATO => măsuri care acoperă toate aspectele sprijinului acordat de NATO într-o operațiune de sub comanda UEO:
Luarea în calcul a cerințelor UEO referitoare la noile proceduri de planif. a apărării
Stabilirea unor acorduri europene de comandă multinațională în interiorul NATO
Introducerea unor consultări și a unor facilități de acces la informații

scop: a avea certitudinea că, în cazul unei crize în care UEO va hotărî să intervină, iar NATO, nu, UEO va putea solicita accesul la activele și capacitățile alianței

Întâlnirea la nivel înalt a UE, Cologne, 1999
o	Decizii de acordare de către UE de mijloace și capacități necesare implementării unei politici europene comune de securitate și apărare (ESDP)
o	Rolul asumat de UEO cu privire la ESDI va fi preluat progresiv de UE
o	NATO va continua să lucreze alături de UEO în această perioadă

Întâlnirea de la Marsillia, 2000
o	miniștrii UEO decid să suspende mecanismele NATO-UEO pentru consultările de rutină, separat de cele care vor fi necesare pe parcursul perioadei de tranziție

Relatia NATO – U.E.
-	întâlnirea de la Helsinki a Consiliului Uniunii Europene – decembrie 1999
	"Obiectiv global" al statelor membre UE, referitor la capacitățile lor militare destinate operațiunilor de rezolvare a crizelor.
	Scopul: a permite UE să desfășoare, până în anul 2003, și să susțină, minim un an, forțe militare de până la 60000 de soldați, care să efectueze întreaga gamă de așa-numite "activități Petersburg", stabilite prin Tratatul de la Amsterdam, din 1997.
	Acestea constau în
•	sarcini umanitare și de salvare;
•	sarcini de menținere a păcii;
•	sarcini ale forțelor combatante în rezolvarea crizelor, inclusiv, de menținere a păcii.
	Rolul acestora ar fi acela de a efectua operațiunile militare sub conducerea UE, ca răspuns la crizele internaționale, în circumstanțe în care NATO, în întregul său, nu este angajată din punct de vedere militar.

→ hotărârea UE: politică europeană comună de securitate și apărare:
	Procesul va elimina suprapunerea, inutilă, peste structurile NATO și nu presupune crearea unei armate europene.
	Crearea de structuri politice și militare permanente: un Comitet politic și de securitate, un Comitet militar și un Stat Major militar.
	acorduri de cooperare, transparență și consultări complete cu NATO → dialogul, cooperarea și consultările necesare cu membrii europeni ai NATO, care nu sunt membri ai UE

-	Dialog NATO – UE:
	întâlnirile Consiliului Europei de la Nisa și cea a Consiliului Nord-Atlantic de la Bruxelles, din decembrie 2000, au înregistrat progrese în acest sens.
	Parteneriat real între NATO și UE în rezolvarea situațiilor de criză.
	Consultări și relații de cooperare în probleme de interes comun, referitoare la securitate, apărare și rezolvarea crizelor, astfel încât crizele să fie înfruntate cu cea mai adecvată ripostă militară și cu asigurarea unei gestionari eficiente.
	Cel puțin trei întâlniri la nivel de ambasadori și o întâlnire la nivel ministerial la fiecare șase luni.
	Astfel, acum au loc ședințe regulate ale Comitetului poliție și de securitate al UE și Consiliului Nord-Atlantic, iar cele două organizații parcurg rapid drumul de la teoria ESDI/ESDP la consultări și cooperare, pe probleme concrete și specifice, cum ar fi situația din vestul Balcanilor.

-	De la mijlocul anului 2000, grupuri de lucru ad hoc NATO-UE au susținut întâlniri pentru a discuta
	probleme legate de securitate (de exemplu, proceduri de schimb de informații clasificate, inclusiv secrete);
	modalități de acces al UE la activele și capacitățile Alianței;
	obiective legate de capacități (inclusiv probleme referitoare la sistemul Alianței de planificare a apărării)
	acorduri permanente de consultări.

-	Pe parcursul celei de-a doua jumătăți a anului 2000, experții Alianței au oferit consultanță tehnică și militară experților UE care lucrau la întocmirea unui catalog de forțe și capacități pentru "Obiectivul global" al UE, în perspectiva Conferinței UE privind acordul asupra capacităților, care a avut loc în noiembrie 2000.

-	La intâlnirea din decembrie 2000, miniștrii de externe ai Alianței au afirmat disponibilitatea NATO de a oferi în continuare consultanță de specialitate la cererea UE, supunându-se deciziilor necesare.

-	în primăvara lui 2001, Secretarul General al NATO a fost invitat, pentru prima oară, să informeze Consiliul UE pentru afaceri generale asupra politicii NATO.

-	In interiorul NATO continuă lucrările asupra chestiunilor principale care privesc dezvoltarea viitoare a ESDI, în special
o	identificarea unui număr de opțiuni de comandă europeană;
o	prezumția de disponibilitate a activelor și capacităților identificate în prealabil;
o	accesul asigurat la capacitățile NATO de planificare a operațiunilor;
o	adaptarea planului de apărare al Alianței

Paradoxul NATO

-	NATO nu a fost facuta pentru a castiga razboaie, ci ca sa previna/preintampine razboaiele

Noul Concept Strategic al NATO, Roma, 1991

Conceptul strategic pe ansamblu
-	Conceptul Strategic a fost publicat pentru prima oară în 1991 (la fel ca in 1999) → declararea oficială a obiectivelor Alianței și oferă instrucțiuni la vârf despre mijloacele politice și militare care trebuie folosite pentru a le îndeplini.

-	oct 1949 - apr 1950: "Conceptul strategic pentru apărarea zonei Nord-Atlantice"

-	Mid '50s : "represalii/ retalieri  masive" → tactica de descurajare bazată pe amenințarea că NATO va răspunde oricărui act de agresiune împotriva țărilor membre prin orice mijloc aflat la dispoziția sa, inclusiv armele nucleare.

-	1967 : înlocuit cu "riposta flexibilă" → ofera garanții că orice fel de act de agresiune va fi perceput ca implicând riscuri inacceptabile.

-	Raportul Harmel, publicat în 1967 → metodele de apărare și dialogul, care includea controlul armamentului =  cei doi indicatori ai poziției Alianței în problema securității. (*)

Conceptul strategic 1991
-	Patru intâlniri la nivel înalt → calea de adaptare a Alianței:
• 	Roma, în noiembrie 1991
• 	Bruxelles, în ianuarie 1994
• 	Madrid, in iulie 1997
• 	Washington, în aprilie 1999

-	Conceptul strategic de la Roma a schițat o abordare largă a problemei securității, bazată pe cooperare și pe menținerea unei capacități colective de apărare:
	reducerea numărului de arme nucleare
	schimbări majore în forțele militare integrate în NATO
	reduceri substanțiale ale dimensiunilor și pregătirii acestora,
	îmbunătățiri ale mobilității, flexibilității și adaptabilității în cazul eventualelor incidente
	folosire mai largă a formațiunilor multinaționale.

-	sublinia cooperarea cu foștii adversari, în locul confruntării cu aceștia (URSS)
-	menținea securitatea națiunilor membre ca obiectiv fundamental al NATO + eforturi pentru extinderea și întărirea securității în întreaga Europă.
-	infiintarea NACC = North Atlantic Cooperation Council
-	riscuri multifatetate, mai greu de prezis → dificultati economice, politice si entice → conflicte armate => cel mai mare risc a aparut la caderea URSS

Vezi și
 OSCE
 Uniunea Europeană
 ONU
 STANAG

Note

Legături externe
 Site-ul oficial al NATO
 Forța de Răspuns a NATO - Articol
 Misiunea română la NATO
 Textul Tratatului Nord-Atlantic
 Conceptul strategic al NATO (1949-2009), 2014, Mihai Tiuliumeanu, CoolCats Publishing, Smashwords
 Scurt istoric NATO, 11 ianuarie 2008, Amos News
 Relațiile transatlantice, din perspectivă istorică , 13 aprilie 2008, Prof. Dr. Cătălin Turliuc, Ziarul Lumina
 Relațiile transatlantice, din perspectivă istorică (II) , 20 aprilie 2008, Prof. Dr. Cătălin Turliuc, Ziarul Lumina
 Țările vest-europene în fața dezastrului economic postbelic , 18 mai 2008, Prof. Dr. Cătălin Turliuc, Ziarul Lumina
 Moscova și NATO, de la Stalin la Putin, 4 aprilie 2008, Jurnalul Național
 59 de ani de NATO, sărbătoriți în capitala României, 1 aprilie 2008, Anca Aldea, Jurnalul Național
 România devine membru cu drepturi depline al NATO, 29 martie 2004, Amos News

.

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


text:
Former head of China's Anbang group appeals prison sentence
BEIJING — The founder and former head of the sprawling Chinese insurance group that owns New York's famed Waldorf Astoria Hotel is appealing his sentence of 18 years in prison for fraud.
A lawyer for Wu Xiaohui told The Associated Press on Wednesday that his client would seek to have the charges against him dismissed.
Lawyer Chen Youxi said the charges were not supported by evidence, but declined to provide further information.
Prior to Wu's sentencing earlier this month, his Anbang Insurance Group acquired a vast range of global assets and discussed possibly investing in a Manhattan skyscraper owned by the family of U.S. President Donald Trump's son-in-law and adviser, Jared Kushner. Those talks ended last year with no deal.
The Shanghai No. 1 Intermediate People's Court said Wu pleaded guilty at trial to fraudulently raising billions of dollars from investors.
The court also ordered the confiscation of 10.5 billion yuan ($1.6 billion) in assets from Wu, who founded privately-owned Anbang in 2004.
Wu was accused of misleading investors and diverting money for his own use. He was detained last year and regulators seized control of Anbang in February. He was shown on state TV in March admitting guilt.
Wu initially had denied his guilt at his one-day trial, according to a court statement.
Court documents quoted by state media said Wu concealed his ownership of shares in companies controlled by Anbang, filed false statements with financial authorities and lured investors by offering a rate of return above that offered elsewhere. Much of the business relied on selling insurance products to raise investment capital.
They said he used more than 100 companies under his control to manage funds and used his position to misappropriate 10 billion yuan ($1.5 billion) in Anbang's deposits.


Right to asylum in Sweden.
For people who are threatened and unable to receive protection many countries, including Sweden, provides protection and allows them to seek for asylum. Asylum is an institute for people in need of protection as a result of oppression or other difficulties in their country of origin.
Sweden has signed the UN Convention Relating to the Status of Refugees. Therefore, if you are a refugee according to the definition in the convention you can be granted asylum in Sweden.


text:
Kati Hyyppä
e-Embroidery workshop
Umbrellaphones workshop
Graphics for music videos
Illustration projects
Finland / 2012–2016
I have made some graphics for Johanna Juhola's music videos and live performances. Johanna is a vibrant and playful Finnish composer and an accordion virtuoso who plays in several bands, such as Johanna Juhola Reaktori and Duo Milla Viljamaa & Johanna Juhola. In her music Johanna combines a broad spectrum of colors ranging from tango nuevo and traditional tones to electronic sounds.
The music videos illustrated with graphics are for Johanna's songs called Olavi (2012) and Bipolär tango (2013). The videos were made by Kinosfilmi. The video for Olavi explores the personality and character of Johanna's various accordions, while Bipolär tango addresses the long Scandinavian winters through the charismatic voice of the Swedish rapper Promoe. Both songs are from Johanna's album Fantasiatango 2 (2012).
Lately I have made mainly graphics for animations shown in Johanna's live performances.
| Contact: katihappyy@gmail.com | Web: Kati + polynr.com


text:
+972 Magazine's Stories of the Week
Directly In Your Inbox
By +972 Magazine
|Published October 2, 2017
Sanders stands with Palestinian activist. More politicians must do the same
On trial in an Israeli military court for nonviolently opposing the occupation, the odds are stacked against Palestinian human rights defender Issa Amro. With the support of U.S. progressives like Bernie Sanders, he might just stand a chance.
By Maya Garner
Senator Bernie Sanders meets with Issa Amro in Washington D.C.
It is a big deal when high profile American politicians like Bernie Sanders stand up for a Palestinian. After a nearly year-long trial in Israeli military court, and fresh out of PA custody just weeks earlier, Issa Amro traveled to the United States to meet with his supporters in Washington last week. Earlier in 2017, Sanders and dozens of other Senators and members of Congress called on the State Department to monitor Amro's military trial. This degree of support is a rare expression of solidarity for Palestinian rights. However, Israel seems willing to put its international reputation on the line in order to put Amro behind bars.
The charges the Israeli army brought against Amro all relate to his nonviolent activism, and most sound ridiculous, like "participating in a demonstration without a permit," and "verbal assault," the latter for allegedly calling a soldier "stupid" while being detained. Issa Amro, whose work has been recognized by the EU and the UN, adheres strictly to nonviolence as a methodology of resistance. He is a human rights defender who refuses to compromise on his principles. He refuses to accept anything less than full rights for the Palestinian people. As a Palestinian, any action against the occupation carries the cost of detention, arrest, beatings and military prison.
With an astounding 99.74 percent conviction rate in Israel's military courts, Amro is effectively guilty by default just by virtue of being Palestinian. When Sanders and the other members of Congress wrote letters in support of Amro, they also expressed their doubts that the Israeli military is capable of issuing a fair and impartial verdict in the case. Many of the prosecution's witnesses contradict each other, and soldiers were even seen laughing about it in the courtroom. But the judge and military court system need little convincing; the trial is a theater production and the outcome is almost guaranteed conviction.
Issa Amro' is somewhat of a special case, however. The courtroom has been packed to the brim with representatives of European embassies and the U.S. consulate. That international attention is not only exceptional; it is Amro's only protection.
Bernie Sanders agreeing to meet with Issa Amro in person is a show of solidarity. The charges against Amro are political. Whether or not he is convicted and sentenced to prison may come down to political factors. As the case garners more and more attention, the Israeli courts will find themselves caught between protecting their reputation in the international arena and satiating the rising right-wing nationalist and militant trends in Israeli society. When Sanders stands publicly in support of Amro, he may help to tip that scale.
Since the U.S. election last year, we have seen divisions between progressives and right-wingers sharpen, forcing the political center to pick sides. As the Israeli Right sides with Trump, we now see that Sanders and some other U.S. progressives are starting to abandon the wishy-washy middle ground on Israel that is the default position for American politicians, and express more support for Palestinian rights. The trial of Issa Amro is the perfect opportunity for American politicians, as well as those from other countries, to stand up for human rights, for justice, and to oppose the Right.
Issa Amro, wearing a Martin Luther King Jr. mask, is arrested by an Israeli soldier during a demonstration against the planned visit of U.S. President Barack Obama to the West Bank, Hebron, March 20, 2013.
This case is not a story of victimhood but of resistance. As Issa Amro marched toward a segregated street in his home city four years ago, wearing a Martin Luther King mask and a shirt saying, "I have a dream," Israeli soldiers wrestled him to the ground and arrested him. The 2013 protest, calling on then-visiting President Obama to stand for justice everywhere and to remember the Civil Rights Movement, is now one of the 18 charges on Amro's indictment. Sanders now has a chance to stand with Amro, an opportunity that Obama missed.
As Israel cracks down even more on Palestinian nonviolent activism against the occupation, it is the responsibility of Western countries like the U.S. to protect human rights defenders like Amro. Despite the impossible odds Palestinians face in Israeli military courts, Issa Amro is undeterred. The support of Sanders and others increases international pressure on Israel to drop the charges, which is one of Amro's best chances of being set free.
Maya Garner is a volunteer for Youth Against Settlements and studies Architecture in London. She spent a year in Hebron to support the Palestinian activists on the ground. Now she carries out projects in solidarity abroad.
A lot of work goes into creating articles like the one you just read. And while we don't do this for the money, even our model of non-profit, independent journalism has bills to pay.
+972 Magazine is owned by our bloggers and journalists, who are driven by passion and dedication to the causes we cover. But we still need to pay for editing, photography, translation, web design and servers, legal services, and more.
As an independent journalism outlet we aren't beholden to any outside interests. In order to safeguard that independence voice, we are proud to count you, our readers, as our most important supporters. If each of our readers becomes a supporter of our work, +972 Magazine will remain a strong, independent, and sustainable force helping drive the discourse on Israel/Palestine in the right direction.
Support independent journalism in Israel/Palestine Donate to +972 Magazine today
A : $15.00 USD - monthly B : $30.00 USD - monthly C : $50.00 USD - monthly D : $75.00 USD - monthly E : $100.00 USD - monthly F : $180.00 USD - monthly
View article: AAA
international pressure
issa amro
military courts
military justice system
The Palestinian activists protecting Hebron from settler violence
Applying the law by ethnicity: Israel's dual legal systems explained
Israeli activist who slapped Ahed Tamimi's prosecutor wants a political trial
Jailed without charge or trial: Administrative detention explained
Seven hospitalized in settler attack on Hebron activists
Do more than just stand with Issa Amro Sen. Sanders. You've got a loud voice, please use it. Calling a soldier 'stupid' constitutng 'verbal assault' should infuriate you.
+972 Blog
Welcome to the +972 Magazine general channel, where we post breaking news, live blogs, videos, staff reports, photos, and contributions from guest writers.
To submit articles, pictures or video for publication, please view our guest post policy in the "About" section of the site, and write to: oped@972mag.com.
For any other inquiry, contact: info@972mag.com.
Op-eds reflect the positions of their authors alone, and not those of +972 Magazine, its bloggers, or its editors.
More from +972 Blog
In Israel just as NY, racial profiling harms more than just victims of police killings


Camelot Group (Home of The National Lottery) are looking for a Process Analyst within our Process Governance team, a critical enabler for the business to comply with Camelots license conditions and embed continuous improvement practises throughout the organisation.
The process governance team is small (but perfectly formed) team that sits within Finance, but it's not all about the numbers.
Our most important role is to partner with every business area to help improve the way we govern our processes - an essential part in ensuring Camelot comply with The National Lottery Licence.


My three boxes1, monitor, and stands were delivered last Friday2. I went in this morning to get everything in its place so I could hit the ground running Monday morning.
All my cables, cords, and locks are in place. Just a couple of zip ties will make it tidy.
Update. I just bought a cube-warming gift for myself: a Spathiphyllum plant. I think I'll put it on the Intel 2400-baud modem on the back shelf.
1There's another six boxes of archival tools sitting in storage for me to review, catalog, photograph, and recycle.


In 2018 ``Defend Dunfermline`` has grown bigger into ``Defend Fife``.
Members of the Fife branch along with their standard took part in a parade taking place in the town centre of Dunfermline to celebrate both the British Home guard and Polish Army. Others taking part were groups from Legion Bikers, Legionnaires from Dunfermline and Grangemouth, cadets from Fife and Grangemouth, RN and RA Associations and Dunfermline and District Pipe Band. Provost Jim Leishman, the Polish Consul General (Edinburgh) and Padre Rory MacLeod from 154 Regt took part in this commemoration of the actions by the Polish Army and Fife Home Guard in defence of the county of Fife in WW2.
Below are some Photos from the parade and the Remembrance Service at the WW1 Memorial by Dunfermline Abbey.


This book isn't like any book you have ever read before,it's much better. So brace yourself. Victoria J. Lillian is a fifteen year old girl who just moved to Miami and is still learning how to make friends.It was easy before, so how hard can it possibly be? When she comes across two people, Jake and Chelsea, she notices that they all have one thing in common. They all like outdoors. So the three friends decide to go on a camping trip. That's when the mystery starts. Chelsea disappears out of thin air. When Jake and Victoria split apart looking for her something happens. If your thirsty for more information I think you should start reading now because you never know what happens next.
Hello, my name is Victoria Van Sluytman. This is my first book, and i hope you enjoy reading all about Victoria J. Lillian. I can say that she relates to me, bot this situation never happened to me. Actually it did, but in a dream. That's how this whole book came to be, a dream. I turned a silly old dream into a book. I really enjoyed reading mystery books so I decides to make my own story. I hope the reader will enjoy this book. And remember anything is possible with the help of your imaginations. Victoria dares herself, and so do I.


In the United States, a public defender is a lawyer appointed to represent people who cannot afford to hire an attorney. The 1963 US Supreme Court case Gideon v. Wainwright held that the Sixth Amendment's right to counsel provision requires the government to provide legal counsel to indigent defendants in criminal cases. Different jurisdictions, however, use different approaches in providing legal counsel for criminal defendants who can't afford private attorneys. Under the federal system and some states is through a publicly funded public defender office.


14 jobs live - 5 added today.
I have nothing negative to say, since I use it I am very pleased with the service, so I think it's excellent.
I recommend it since it is very useful for the job search, it has the best job offers in the country as well as outside.
Able to track, apply and save job posting. No need to search multiple sites and waste time uploading the same information time after time.


Arriva Travel may revoke customer's ability to use the Site at any time and for any reason (or no reason). Arriva Travel may amend these terms and conditions at any time. All amended terms and conditions shall automatically be effective upon being posted by Arriva Travel to the site. Accordingly, customer should check the site frequently for any changes to these terms and conditions. These terms and conditions may not be otherwise amended except in a writing signed by an authorized officer of Arriva Travel.
Information on this web site has been secured from a variety of travel companies and other information sources. We cannot independently call or verify the accuracy of our travel suppliers' information nor warrant their accuracy or completeness. All information, prices, and availability are subject to change without notice. We recommend you use this site to begin your travel planning process and follow up with personal contact with an Arriva Travel consultant. If you purchase travel products featured on this web site, you are subject to the availability, terms and conditions of the third party travel company. Arriva Travel is not responsible for any typographical errors, incorrect prices, price changes, and/or offer withdrawals for the offers and materials listed on this site.
ARRIVA TRAVEL officers and/or employees cannot be held liable for any incorrect or misleading information contained in this site, or any of the linked sites. These entities also act in the sole capacity as agents assisting clients in confirming travel and vacation arrangements for suppliers, carriers, hoteliers, wholesalers and/or contractors who furnish the transportation and other related services. Furthermore, these entities are not liable for any personal injury, property damage, accident, delay, inconvenience, change in itinerary or accommodations, or irregular activity which may occur due to (1) wrongful, negligent or arbitrary acts or omissions on the part of the suppliers, their employees, or others not under the direct control of the entities, (2) defects or failures on the conveyance, equipment or instruments under the control of the supplier, or (3) financial insolvency or bankruptcy of suppliers or subcontractors and (4) but not limited to acts of God, fire, acts of governments or other authorities, war, civil disturbances, riots, strikes, thefts, pilferage, epidemics, quarantines or dangers incident to the sea, land or air.
The inclusion of any link to a third party site does not imply endorsement by Arriva Travel. Your linking to any third party sites is at your own risk. You agree that Arriva Travel will not be liable for any loss or damages you or any third party may suffer in connection with third party pages or sites.
Simply stated, ARRIVA TRAVEL does not disclose or disseminate any information that it receives from you! Our site's registration form requires users to give us contact information (like their name, phone and email address) and demographic information (like their city, state and zip code). We use this information in two ways. First of all, it allows us to efficiently respond to your travel inquiries. We are able to provide you with fast and accurate information if we know where you're departing from. Many times, we receive email requests with very little information. This slows the process down. If we have certain information at the outset, we can respond quickly to your requests. Secondly, we use the contact information to send you updates on travel deals and specials. We DO NOT sell or trade our mailing lists!


Doing business with South Frontenac can be as simple as applying for a permit to build a deck or as complex as trying to shepherd a new development through the planning process.
The Frontenac Community Futures Development Corporation builds business and helps grow strong communities. Whether you are considering starting a small business in the Frontenac's, seeking advice or financing for your existing business or requiring assistance for your community project, we can help you.
The Frontenac CFDC is a private, non-profit corporation, run by a volunteer board of directors and is funded by Industry Canada.


ItsDaWorldOfSNuGGLEZ The best shounen anime I've seen. This list was rushed as I was going somewhere. Sorry, I'll edit it soon. Nobody yell at me.
1 Hunter x Hunter (2011) Hunter × Hunter is a manga franchise created by Yoshihiro Togashi. In 1999, Hunter × Hunter was adapted into a 62-episode anime television series produced by Nippon Animation and directed by Kazuhiro Furuhashi. The show premiered on Japan's Fuji TV and ran until 2001. Three separate original video ...read more.
Most well-thought out and well made shounen. The Chimera Ant arc is one of the most thrilling and thought-provoking arcs in anime. Amazing and memorable characters, all with amazing animation.
5 Soul Eater (2009) Soul Eater is an anime series directed by Takuya Igarashi and produced by Bones, Aniplex, Dentsu, Media Factory, and TV Tokyo, which adapts the Soul Eater manga written and illustrated by Atsushi Ohkubo.
7 Dragon Ball (1984) Dragon Ball is a Japanese anime television series produced by Toei Animation. It made anime popular in America and is based on the manga of the same name by Akira Toriyama. It was dubbed in English on Cartoon Networks Toonami block and still has many fans today.
8 Fairy Tail (2009) Fairy Tail is a manga franchise created by Hiro Mashima. The manga has been adapted into an anime series produced by A-1 Pictures and Satelight, which began broadcasting in Japan on October 12, 2009. Additionally, A-1 Pictures and Satelight have developed seven original video animations and an animated ...read more.
12 Fullmetal Alchemist: Brotherhood (2009) Fullmetal Alchemist: Brotherhood is an anime series adapted from the Fullmetal Alchemist manga by Hiromu Arakawa.
13 Attack on Titan (2013) Attack on Titan, also known as Shingeki no Kyojin in Japanese, created by Hajime Isayama, is one of the most popular Japanese anime series to be released. It was first watched in Japan during 2013 and was dubbed in English to be watched in America in 2014. It is best known for its emotional moments, ...read more.
14 One Piece (1999) One Piece is a manga franchise created by Eiichiro Oda. The manga has been adapted into an original video animation (OVA) produced by Production I.G in 1998, and an anime series produced by Toei Animation, which began broadcasting in Japan in 1999 and has aired 851 episodes to date.
18 Sword Art Online (2013) Sword Art Online is a series of Japanese light novels written by Reki Kawahara and illustrated by abec. In 2012, it received an anime adaptation produced by A-1 Pictures and the SAO Project, and is directed by Tomohiko Ito . The first season is divided into two arcs known as "Aincrad" and "Fairy Dance". ...read more.
19 Blue Exorcist (2011) Blue Exorcist is an anime series directed by Tensai Okamura and produced by A-1 Pictures, which adapts the Blue Exorcist manga written and illustrated by Kazue Kato.
20 Sonic X (2003) Sonic X is a Japanese anime television series created by TMS Entertainment and based on the Sonic the Hedgehog video game series published by Sega.
26 Death Note (2006) Death Note is a Japanese television drama series based on the manga series of the same name by Tsugumi Ohba and Takeshi Obata. The show is centered around Light Yagami a promising highschooler and aspiring detective with a strong sense of "justice".
44 Elfen Lied (2004) Elfen Lied is a Japanese manga series written and illustrated by Lynn Okamoto. It was originally serialized in Shueisha's Weekly Young Jump from June 2002 to August 2005, with the 107 chapters collected into twelve tankōbon volumes.


text:
Q: How to get the same curve with Matlab numerical function and ezplot I have the following symbolic function :
f(x)=(2*5^(1/2)*atanh((5^(1/2)*x)/150))/3 - 100/x

If I plot it with :
figure(2);
vMax=150/5^(1/2);
ezplot('(2*5^(1/2)*atanh(x/vMax)/3 - 100/x',[0.1, vMax]);
axis([0.1 150/5^(1/2) 0 3]);
view([90 -90]);

I get the following figure :

As you can see with view(90 -90]), I invert (Ox) and (Oy) axis : this is because I wan to plot the inverse function of analytical expression above.
Now, I would like to find the same plot but with numerical values. for this, I did :
syms f x;
f=(2*5^(1/2)*atanh((5^(1/2)*x)/150))/3 - 100/x;
ht=matlabFunction(f);

vMax=150/5^(1/2);
% Speed array
v_start=0.1;
step=0.0001;
v_final=vMax;
% Construct array vNew
vNew=v_start:step:v_final;
%Plot results : Speed vs Time
figure(1);
plot(vNew,ht(vNew));
axis([0 vMax 0 3]);
view([90 -90]);

With this code snippet, I get the following figure :

Here, I don't understand two things :

*

*Where does second curve (at the top of first one) come from ?

*After launch this script, I get the following warning :

Warning: Imaginary parts of complex X and/or Y arguments ignored
at the line : plot(vNew,ht(vNew));
I know that complex numbers appears with atanh function for -infty < x < -1 and 1 < x < +infty but in my case, I have taken :
 0.1/vMax <= x/vMax <= 1

with vMax = 150/5^(1/2), so the interval is [0.1/vMax,1] and into this range, atanh(x/vMax) has real values.
So logically, I should not find complex values when I execute the command :
plot(vNew,ht(vNew));
Update
Error fixed since I was out of range -1 < x < 1 by taking vMax=150/(5^(1/2))+20 for computation and also in axis([0.1 150]), i.e there were conflicts between both.

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange