text:
La família Airbus A320 és una sèrie d'avions bireactors de fuselatge estret i curt-mitjà abast desenvolupats i fabricats per Airbus. Inclou l'A318, l'A319, l'A320 i l'A321, així com l'avió de negocis ACJ. Aquesta família es coneix igualment amb el nom d'A320ceo des de la introducció de la família A320neo. Les diferents versions tenen un abast d'entre 3.100 i 12.000 km (1.700 a 6.500 mn) i poden transportar fins a 236 passatgers.

El primer membre de la família, l'A320, fou llançat el març del 1984, emprengué el seu primer vol el 22 de febrer del 1987 i fou lliurat per primera vegada el març del 1988 a l'operador de llançament, Air France. La família, pionera en l'ús de sistemes de control per senyals elèctrics i palanques de control laterals en avions comercials, ha anat creixent des d'aleshores amb la introducció de l'A321 (primera entrega el 1994), l'A319 (1996) i l'A318 (2003). Les diferents versions han anat passant per un procés de millora contínua des de la seva entrada en servei. L'assemblatge final dels avions de la família es duu a terme a Tolosa (França) i Hamburg (Alemanya). A més a més, una fàbrica situada a Tianjin (Xina) produeix unitats per a aerolínies xineses des del 2009, mentre que les instal·lacions d'assemblatge final de Mobile (Alabama), als Estats Units, lliuraren el seu primer A321 l'abril del 2016.

A febrer del 2023 s'havien entregat 10.747 avions de la família Airbus A320, dels quals 10.029 continuaven en servei. A més a més, Airbus té comandes en ferm per a unes altres 5.829 unitats. Es convertí en la família d'avions de reacció venuda més ràpidament de tot el món, segons dades d'entre el 2005 i el 2007, així com en el programa d'avions d'una sola generació més venut. La família A320 ha tingut una molt bona acollida entre les aerolínies, incloent-hi operadors de baix cost com EasyJet, que substituí la seva flota antiquada de Boeing 737 per A319 i A320. A desembre del 2022, American Airlines era el principal operador d'avions de la família Airbus A320, amb un total de 467 unitats. Les diferents versions competeixen directament amb el 737 i s'han disputat mercats amb el Boeing 717, el Boeing 757 i l'MD-80/MD-90.

El desembre del 2010, Airbus anuncià el llançament de l'A320neo, una nova generació de la família A320. L'A320neo, que ve equipat amb motors nous i més eficients, té un fuselatge millorat i incorpora aletes de punta alar (anomenades sharklets per Airbus), ofereix un estalvi de combustible de fins al 15%. A desembre de 2018, més de 70 aerolínies havien encarregat un total de 6.526 avions de la família A320neo, fet que el converteix en l'avió de passatgers venut més ràpidament de tot el món. El primer A320neo fou lliurat a Lufthansa el 20 de gener del 2016 i entrà en servei cinc dies més tard.

Desenvolupament

Context

El primer avió de passatgers d'Airbus, l'A300, fou concebut des del primer moment com a part d'una família diversa que competís amb Boeing i Douglas, dos fabricants d'avions consolidats dels Estats Units. Per aquest motiu, des de bon principi s'emprengueren estudis d'avions derivats de l'A300B. Abans de presentar l'A300, Airbus n'identificà nou variants diferents, conegudes amb denominacions que anaven des de B1 fins a B9. Una desena variant concebuda el 1973, que posteriorment seria la primera a ser fabricada, fou batejada A300B10. Aquest disseny, més petit, s'acabaria convertint en l'A310, un avió de llarg abast. Seguidament, Airbus centrà els seus esforços en estudis d'avions de fuselatge estret (SA), un mercat que en aquell moment dominaven el Boeing 737 i el McDonnell Douglas DC-9.

Diversos fabricants europeus tenien plans per construir un avió que succeís al BAC One-Eleven, que havia tingut un cert èxit, i substituís el 737-200 i el DC-9. Les empreses Messerschmitt-Bölkow-Blohm (Alemanya), British Aircraft Corporation (Regne Unit), Saab (Suècia) i CASA (Espanya) es posaren a treballar en el EUROPLANE, un avió d'entre 180 i 200 seients que fou abandonat en envair el segment de mercat de l'A310, mentre que VFW-Fokker, Dornier i Hawker Siddeley optaren per dissenys de 150 seients.

El disseny elegit entre les diferents opcions que preveia l'estudi JET fou el JET2 (per a 163 passatgers), que posteriorment seria conegut com a sèrie Airbus S.A1/2/3 abans de rebre el nom definitiu «A320» per al seu llançament el 1984. Uns anys abans, el 1965, Hawker Siddeley havia produït un disseny conegut com a HS.134 «Airbus», una versió més avançada de l'HS.121 (anteriorment DH.121) Trident amb una configuració general força similar a la del futur JET3. En aquell moment, el nom «Airbus» encara es referia a unes especificacions de British European Airways i no al futur programa internacional.

Fase de disseny

El programa Joint European Transport ('Transport Conjunt Europeu'), impulsat per British Aerospace (BAe), Aerospatiale, Dornier i Fokker, fou llançat el juny del 1977. Estava radicat a les instal·lacions de BAe (anteriorment de Vickers) a la localitat britànica de Weybridge. Malgrat que els membres del programa eren tots els socis d'Airbus, veien aquest projecte com una col·laboració a part. Aquest concepte, centrat en el segment de mercat de 130 a 188 seients i propulsat per dos motors CFM56, es considera el predecessor de l'Airbus A320. Estava previst que tingués una velocitat de creuer de Mach 0,84 (superior a la del Boeing 737). El programa fou posteriorment transferit a Airbus i, el 1980, desembocà en la creació dels estudis SA sota la direcció de l'antic líder del programa JET, Derek Brown. El grup examinà tres variants, que abastaven el segment de mercat de 125 a 180 seients, s'anomenaven «SA1», «SA2» i «SA3» i s'acabarien convertint en l'A319, l'A320 i l'A321, respectivament. El programa d'avions de fuselatge estret provocà divisions en el si d'Airbus sobre la conveniència de dissenyar un bireactor d'abast més curt en lloc del quadrireactor de llarg abast que desitjaven els alemanys occidentals, especialment Lufthansa. Tanmateix, el projecte tirà endavant i, més tard, Lufthansa acabaria comprant el bireactor.

El febrer del 1981, el projecte fou rebatejat «A320» i els seus esforços se centraren en la variant que fins aleshores s'havia conegut com a «SA2». Airbus es passà l'any treballant amb Delta Air Lines en un avió de 150 seients imaginat i desitjat per l'aerolínia estatunidenca. Estava previst que l'A320 pogués transportar 150 passatgers a una distància de 3.440 o 5.280 km (1.860 o 2.850 mn). Una versió faria 36,04 m de llargada i l'altra 39,24 m. Després de valorar la possibilitat de fer servir el mateix diàmetre del fuselatge «que els Boeing 707 i 727, o alguna cosa millor», Airbus s'acabà decantant per un diàmetre intern de 3,7 m que superava els 3,45 m de Boeing. Tot i que augmentava el pes de l'avió, aquesta decisió també li permetia competir amb el 737 en millors condicions. Les ales de l'A320 passaren per diverses fases de disseny fins que es feu una aposta definitiva per una envergadura de 33,91 m.

Repartiment de la feina entre països
Tant el Regne Unit com França i Alemanya Occidental volien ocupar-se de l'assemblatge final i les tasques associades. Els alemanys desitjaven el 40% de la feina, mentre que els britànics proposaven una alternança en les tasques més importants per ajudar els diferents socis a adquirir experiència en producció i en recerca i desenvolupament. Al final, els britànics aconseguiren una major proporció de la feina que en els dos projectes anteriors d'Airbus.

França estava disposada a oferir subsidis per al llançament del programa, mentre que els alemanys es mostraven més reticents. El govern britànic es negava a finançar les eines demanades per BAe, amb un cost estimat de 250 milions de lliures, que no arribarien fins a tres anys més tard. L'1 de març del 1984, el govern i el fabricant tancaren un acord que preveia el pagament de 50 milions de lliures de manera incondicional i el pagament de la resta en forma de taxa sobre cada avió venut. El mateix any, la revista Flight International estimà el cost del programa en 2.000 milions de lliures. (equivalent a uns 6.000 milions de lliures del 2021).

Llançament

El programa fou llançat el 2 de març del 1984 amb 96 comandes en cartera. El primer client fou Air France, que formalitzà una carta d'intencions per a 25 A320 i una opció per a 25 unitats més a la Fira Aeronàutica de París del 1981. L'octubre del 1983, British Caledonian feu una comanda en ferm de set avions. El novembre del 1984, Cyprus Airways esdevingué el primer operador a fer una comanda d'A320 equipats amb motors V2500, seguit per Pan Am amb 16 comandes en ferm i 34 opcions el gener del 1985 i posteriorment Inex Adria. Una de les comandes més importants d'aquest període fou la de 100 A320 amb motors CFM56 feta per Northwest Airlines l'octubre del 1986 i confirmada a la Fira Aeronàutica de Farnborough del 1990.

Durant el desenvolupament de l'A320, Airbus i Lufthansa valoraren la possibilitat d'equipar-lo amb hèlices transsòniques, una tecnologia experimental que consisteix fonamentalment en motors amb ventiladors a l'exterior de les navetes. Malgrat que aquest tipus de motor oferia la velocitat dels turboventiladors i l'economia de funcionament de les turbohèlices, Airbus s'acabà decantant per turboventiladors.

Estava previst que l'A320 fos propulsat per dos motors CFM56-5-A1s amb un empenyiment nominal de 111,2 kN. Aquesta fou l'única opció de motors disponible fins al llançament del V2500 d'International Aero Engines, una aliança d'empreses formada per Rolls-Royce plc, Pratt & Whitney, Japanese Aero Engine Corporation, Fiat i MTU. El nom «V2500» ve del fet que la seva primera variant, el V2500-A1, proporciona un empenyiment de 110 kN, o 25.000 lbf en unitats imperials. És un 4% més eficient que el CFM56, amb un consum específic de combustible durant la fase de creuer de 16,3 g/kN/s en el cas del V2500-A5 i 16,9 g/kN/s en el cas del CFM56-5A1.

Entrada en servei

El primer A320 sortí de la cadena de muntatge el 14 de febrer del 1987, en presència de Jacques Chirac, aleshores primer ministre de França, i del príncep i la princesa de Gal·les. Vuit dies més tard s'enlairà de Tolosa per al seu primer vol, que durà 3 hores i 23 minuts. El programa de proves consistí en 530 vols amb un total de 1.200 hores de vol. L'A320 obtingué el certificat de les Autoritats Conjuntes d'Aviació (JAA) el 26 de febrer del 1988 i la primera unitat fou lliurada a Air France el 28 de març del mateix any.

Versió allargada: 321

El primer derivat de l'A320 fou l'Airbus A321, també conegut com a Stretched A320 ('A320 allargat'), A320-500 i A325. Fou llançat el 24 de novembre del 1988 després que deu clients es comprometessin a comprar-ne un total de 183 unitats. Es tracta d'un derivat sense gaire diferències a banda d'una sèrie de canvis menors de les ales i l'allargament del fuselatge en si. Les ales incorporen flaps de doble ranura i canvis menors del caire de sortida que porten la superfície alar de 124 m² a 128 m². L'addició de quatre quadernes al fuselatge (dues al davant de les ales i dues al darrere) dona com a resultat un avió 6,94 m més llarg que l'A320. L'allargament feu necessari un eixamplament de les sortides d'emergència de sobre de les ales i el seu trasllat davant i darrere de les ales. A més a més, es reforçaren el fuselatge central i el tren d'aterratge per adaptar-los al nou pes màxim a l'enlairament, que passava de 73.400 kg a 83.000 kg.

Per primera vegada en la història d'Airbus, l'assemblatge final de l'A321 es duria a terme a Alemanya (que aleshores encara era Alemanya Occidental). Aquesta decisió fou objecte de polèmica entre els francesos, que es queixaven que el trasllat comportaria una despesa «innecessària» de 150 milions de dòlars per construir la nova planta, i els alemanys, que deien que suposaria un estalvi a llarg termini. La segona cadena de muntatge fou oberta a Hamburg, on posteriorment es fabricarien dues variants més petites, l'A318 i l'A319. Airbus recorregué al mercat de bons per primera vegada i aconseguí captar 480 milions de dòlars per finançar els costos de desenvolupament. L'empresa també obtingué préstecs del Banc Europeu d'Inversions i inversors privats per un valor total de 180 milions de dòlars.

L'A321 emprengué el seu primer vol l'11 de març del 1993, quan el primer prototip, matriculat com a F-WWIA, volà amb motors IAE V2500. El segon prototip, equipat amb motors CFM56-5B, s'enlairà dos mesos més tard. Lufthansa i Alitalia foren les primeres aerolínies a comprar l'A321, amb comandes per a 20 i 40 avions, respectivament. El primer A321 de Lufthansa, equipat amb motors V2500-A5, fou lliurat el 27 de gener del 1994, mentre que Alitalia rebé el seu primer avió, propulsat per motors CFM56-5B, el 22 de març següent.

Primera versió escurçada: A319

El següent derivat de l'A320 fou l'A319, un disseny «escurçat» els orígens del qual es remunten a l'estudi SA1 d'un avió de 130 a 140 seients. Airbus havia congelat l'SA1 mentre centrava els seus esforços en avions més grans. Una vegada l'A320 i l'A321 ja s'havien convertit en èxits de vendes, el consorci recuperà el projecte aleshores conegut com a «A320M-7» («A320 menys set quadernes de fuselatge»), concebut com un competidor directe del Boeing 737-300 i el 737-700. L'eliminació de quatre quadernes del davant de les ales i tres del darrere escurçà l'avió en 3,73 m. Aquest escurçament també es traduí en una reducció del nombre de sortides d'emergència de sobre les ales de quatre a dos. La porta de càrrega a l'engròs fou substituïda per una porta per a contenidors a popa, que accepta contenidors LD3-45 d'alçada reduïda. Es dugueren a terme petites modificacions del programari per reflectir les diferents característiques de pilotatge de l'avió. A banda d'aquests canvis, l'avió és pràcticament el mateix que l'A320. L'A319 és propulsat per motors CFM56-5B o V2500-A5 de potència restringida a 98 kN o, opcionalment, a 105 kN.

Airbus començà a oferir el nou model el 22 de maig del 1992 i el programa, amb un cost de 275 milions de dòlars, fou llançat el 10 de juny del 1993. El primer comprador de l'A319 fou ILFC, que n'adquirí sis unitats. L'assemblatge final del primer A319 es dugué a terme el 23 de març del 1995 a la planta d'Airbus a Hamburg, on també es munten els A321. L'avió sortí de la cadena de muntatge el 24 d'agost del 1995 i emprengué el seu primer vol l'endemà mateix. El programa de certificació requerí un total de 350 hores de vol amb dos avions diferents. La variant propulsada per motors CFM56-5B6/2 fou homologada l'abril del 1996, mentre que el procés d'homologació de la variant equipada amb motors V2524-A5 es posà en marxa el mes següent.

El primer A319 fou lliurat a Swissair el 25 d'abril del 1996 i entrà en servei pocs dies després. El gener del 1997, un A319 establí un nou rècord en un vol d'entrega en cobrir els 6.645 km (3.588 mn) que separen Hamburg de Winnipeg (Canadà) en 9 hores i 5 minuts. L'A319 és molt popular entre les aerolínies de baix cost, com EasyJet, que n'ha comprat 172.

Segona versió escurçada: A318

L'A318 fou el resultat d'estudis sobre avions d'entre 95 i 125 seients duts a terme per Airbus, Aviation Industries of China (AVIC), Singapore Technologies Aerospace i Alenia a mitjans de la dècada del 1990. El programa, conegut com a «AE31X», incloïa l'AE316, de 95 seients, i l'AE317, d'entre 115 i 125. El primer hauria tingut una llargada de 31,3 m, mentre que l'altre hauria fet 34,5 m. Les opcions de motor haurien estat el Rolls-Royce BR715, el CFM International CFM56-9 i el Pratt & Whitney PW6000; amb un pes màxim a l'enlairament de 53,5 (AE316) i 58 tones (AE317), els motors havien de proporcionar un empenyiment de 77,9-84,6 kN i 84,6-91,2 kN, respectivament. La variant més pesant de cada avió havia de tenir un abast de 5.200 km (2.800 mn) i 5.800 km (3.100 mn), respectivament. Les dues haurien tingut una envergadura de 31 m i una cabina de vol similar a la de la família A320. Estava previst que el cost de desenvolupament fos de 2.000 milions de dòlars i que els avions es fabriquessin a la Xina.

Al mateix temps, Airbus estava desenvolupant l'A318. A principis del 1998, Airbus feu públic que estudiava un avió de 100 seients basat en l'A320. El projecte AE31X fou cancel·lat el setembre del 1998 i Airbus anuncià oficialment el llançament d'un nou avió propi, l'A318, a la Fira Aeronàutica Internacional de Farnborough d'aquell mateix any. Casualment, l'A318, l'avió més petit venut per Airbus, fou desenvolupat en paral·lel amb l'avió de passatgers més gran que s'hagi fabricat mai, l'Airbus A380. El març del 1995 ja era conegut com a «A319M5». Era el resultat d'escurçar l'avió 0,79 m davant de les ales i 1,6 m darrere d'elles. Aquests canvis reduïren la capacitat de l'avió en una configuració de dues classes dels 124 passatgers de l'A319 a 107 passatgers en l'A318. El seu abast era de 5.700 km (3.100 mn), o 5.950 km (3.210 mn) una vegada equipat amb sharklets.

La versió de 107 seients fou llançada el 26 d'abril del 1999 amb 109 comandes i opcions en cartera. Després de tres anys en fase de disseny, l'A318 emprengué el seu primer vol el 15 de gener del 2002 a Hamburg. Les proves del motor principal, el Pratt & Whitney PW6000, indicaren un consum de combustible pitjor del previst. Així doncs, Pratt & Whitney substituí el seu compressor d'alta pressió (HPC) de cinc trams per un de sis trams dissenyat per MTU. Les comandes d'A318 baixaren a 80 unitats, en gran part com a resultat de canvis per altres avions de la família A320. Després d'un programa de certificació de 17 mesos, amb un total de 350 vols i 850 hores de vol, la variant propulsada per motors CFM56 fou homologada per les JAA el 23 de maig del 2003. El primer avió fou lliurat a Frontier Airlines el 22 de juliol del 2003 i entrà en servei pocs dies després.

Producció

La cadena de muntatge final de Tolosa-Blanhac fabrica A320, mentre que la d'Hamburg-Finkenwerder fabrica A318, A319 i A321. La planta d'Airbus a Tianjin (Xina) duu a terme l'assemblatge d'A319, A320 i A321. Aquests dos últims models també es munten a la fàbrica d'Airbus Americas a Mobile (Alabama).

La fabricació de les parts es reparteix arreu del món. Per exemple, el fuselatge central es manufactura a Hamburg, l'estabilitzador horitzontal a Getafe (Espanya) i el timó a la ciutat xinesa de Harbin.

El 2015, Airbus fabricava A320 a un ritme de 42 unitats al mes, amb l'objectiu d'arribar a 50 unitats al mes el 2017. Airbus es fixà com a objectiu fabricar un total de 60 avions al mes per a mitjans del 2019. La planta de Tianjin en produí 51 el 2016 i. Un any més tard, amb l'inici de la fabricació de l'A320neo, la producció en aquesta cadena de muntatge passà de quatre a sis avions al mes. El 2016 es lliuraren 147 Airbus a la Xina, una xifra que representava un 20% dels avions fabricats per l'empresa i corresponia majoritàriament a avions de la família A320, per a una quota de mercat del 47% en un país que es preveu que sobrepassi els Estats Units com a primer mercat mundial abans del 2027.

El juny del 2018, Airbus inaugurà un centre de lliuraments més gran i modernitzat, així com la seva quarta cadena de muntatge a Hamburg, equipada amb dos robots industrials per perforar el 80% dels forats de la part superior del fuselatge, plataformes d'eines mòbils autònomes i elements de pensament de dissenyador. El gener del 2019, la fàbrica de Mobile ja produïa 4,5 avions A320 al mes, amb la perspectiva d'arribar a 5 abans que acabés l'any.

El setembre del 2019, Airbus assolí una fita en lliurar el 9.000è avió de la família A320, que fou adquirit per EasyJet. El ritme de producció continua creixent, amb un objectiu de 63 avions al mes per al 2021 que, en cas d'assolir-se, significaria que el 10.000è lliurament es faria a principis d'aquest any.

El 2020, la demanda de nous avions caigué a causa de l'impacte de la pandèmia de COVID-19 sobre l'aviació. Per aquest motiu, Airbus abaixà el ritme de producció mensual de l'A320 de 60 avions al mes a 40. L'octubre del 2020, el 500è avió de la família A320, un A320neo, fou lliurat a China Southern Airlines dotze anys després de la posada en marxa de la cadena de muntatge final el 2008.

A320 Enhanced

Millores
El 2006, Airbus llançà el programa A320 Enhanced ('millorat' en anglès). Es tracta d'un paquet de modificacions que tenen com a objectiu un guany d'eficiència del 4-5%, incloent-hi dispositius de punta alar de grans dimensions (2%), millores aerodinàmiques (1%), una reducció del pes de l'avió i una nova cabina. Els programes CFM56 Tech Insertion (2007) i V2500Select (One) (2008) incorporaren millores dels motors que permeten un estalvi de combustible de l'1%.

Sharklets

El 2006, Airbus experimentà amb tres tipus d'aletes de punta alar concebudes per contrarestar la resistència induïda de les ales i els vòrtexs de punta alar de manera més eficaç que les aletes marginals utilitzades fins aleshores. El primer disseny posat a prova fou desenvolupat per Airbus a partir del treball del programa AWIATOR. El segon tipus d'aleta de punta alar incorporava un disseny més integrat i fou concebut per Winglet Technology, una empresa estatunidenca de Wichita (Kansas). El programa de proves es dugué a terme amb dos avions: el prototip, que havia estat conservat per Airbus per a vols de proves, i un A320 nou que havia estat equipat amb els dos tipus de dispositius de punta alar abans de ser lliurat a JetBlue.

Malgrat els guanys d'eficiència previstos i tota la feina que ja s'havia invertit en el projecte, Airbus anuncià que no oferiria les noves aletes als seus clients perquè els beneficis aerodinàmics no compensaven el pes de les modificacions necessàries. El 17 de desembre del 2008, Airbus anuncià que començaria a fer servir el prototip per provar un disseny d'aleta integrada d'Aviation Partners Inc. en el marc d'un programa de modernització de l'A320.

Airbus presentà un nou dispositiu de punta alar a la Fira Aeronàutica de Dubai de desembre del 2009. Els sharklets, com els denomina l'empresa, afegeixen 200 kg al pes de l'avió, però ofereixen un estalvi de combustible del 3,5% en vols de més de 2.800 km (1.500 mn). Els avions equipats amb sharklets redueixen els seus costos d'explotació en 220.000 $ i les seves emissions de CO₂ en 700 t a l'any. Els dispositius, que fan 2,5 m d'alçada, són fabricats per la divisió aeroespacial de Korean Air i milloren l'eficiència dels avions mitjançant una reducció de la resistència induïda.

El desembre del 2011, Airbus interposà una demanda al districte occidental de Texas per fer anul·lar una reclamació d'Aviation Partners, segons la qual Airbus hauria violat les seves patents sobre el disseny i la fabricació de dispositius de punta alar, concedides el 1993. L'objectiu era eximir-se de pagar Aviation Partners per l'ús dels seus dissenys, malgrat la feina duta a terme per les dues parts per desenvolupar dispositius de punta alar per a l'A320neo.

El primer A320 equipat amb sharklets fou lliurat a Indonesia AirAsia el 21 de desembre del 2012 i oferia un augment de la càrrega útil de 450 kg amb el mateix abast o un augment de l'abast de 190 km (100 mn) amb la mateixa càrrega útil.

Cabina
El 2007, Airbus introduí una cabina més silenciosa, amb una millor distribució de l'equipatge i un aspecte més modern. A més a més, la nova cuina redueix el pes de l'avió, allibera espai per a passatgers i millora l'ergonomia i el disseny dels sistemes d'higiene alimentària i reciclatge. La cabina incorpora un nou purificador d'aire equipat amb filtres i un convertidor catalític que elimina les males olors de l'aire abans de bombar-lo cap a la cabina, així com díodes emissors de llum (LED) per a la il·luminació ambiental i una unitat modular de servei de passatgers (PSU).

La cabina de l'A320 Enhanced, que ofereix portaequipatges superiors un 10% més voluminosos, un major espai per a les espatlles, un pes reduït, nous intercomunicadors, un nou sistema d'entreteniment a bord, un ambient més silenciós i una PSU més esvelta, es pot instal·lar en avions fabricats amb la cabina original. La tripulació de vol controla la cabina mitjançant pantalles tàctils.

A320neo

L'A320neo (New Engine Option, 'opció de motor nou') és una versió més avançada que fou llançada l'1 de desembre del 2010, emprengué el seu primer vol el 25 de setembre del 2014 i entrà en servei amb Lufthansa el 25 de gener del 2016. Es calcula que l'A320neo, que canvia les plantes motrius de l'A320ceo (Current Engine Option, 'opció de motor actual') per motors CFM International LEAP-1A o Pratt & Whitney PW1000G i porta sharklets de grans dimensions, ofereix un estalvi de combustible del 15% en comparació amb el model bàsic. N'hi ha tres variants, que es basen en l'A319, l'A320 i l'A321. A primavera del 2018, Airbus havia rebut 6.031 comandes i n'havia lliurat 318 unitats.

Disseny

La família Airbus A320 es compon d'avions de fuselatge estret equipats amb un tren d'aterratge tricicle retràctil i propulsats per dos motors turboventiladors penjats de suports subalars. Les pujades de preu del petroli durant la dècada del 1970 obligaren Airbus a reduir el consum de combustible de l'A320, per la qual cosa apostà per estructures principals fetes de materials compostos, control del centre de gravetat mitjançant el combustible, una cabina de pilotatge de vidre (EFIS) i una cabina de pilotatge amb dos tripulants.

Segons Airbus, un A320 propulsat per motors V2500 consumeix un 35% menys de combustible i té un cost d'explotació per seient un 16% inferior al d'un 737-300. Un A320 de 150 seients crema 11.608 kg de combustible per a reactors per cobrir els 3.984 km (2.151 mn) que separen Los Angeles de Nova York, cosa que equival a un consum de 2,43 L/100 km per seient amb un combustible de 0,8 kg/L. El gran allargament de les ales li confereix un avantatge aerodinàmic sobre competidors com el 737 i l'MD-80.

Estructura
Els avions de la família Airbus A320 són monoplans d'ales baixes amb voladís i una cua equipada amb un sol estabilitzador vertical i un timó. Els A320 tenen les ales en fletxa amb un angle de 25 graus. La cabina, d'un sol passadís, té un diàmetre exterior de 3,95 m (superior als 3,80 m del Boeing 737 i el Boeing 757) i portaequipatges superiors més grans. La bodega pot transportar elements unitaris de càrrega.

L'estructura de l'A320 incorpora materials compostos i aliatges d'alumini per reduir-ne el pes i el nombre total de parts per tal d'abaixar els costos de manteniment. La cua és fabricada gairebé íntegrament a partir de materials compostos per CASA, que també produeix els elevadors, les portes principals del tren d'aterratge i parts del fuselatge posterior.

Cabina de vol

L'A320 té una cabina de pilotatge de vidre integral en lloc de les versions híbrides d'avions de passatgers anteriors. La cabina de pilotatge de l'A320 està equipada amb un sistema electrònic d'instruments de vol (EFIS) i palanques de control laterals, així com un monitor electrònic centralitzat de l'aeronau (ECAM) que proporciona informació sobre tots els sistemes de l'avió a la tripulació de vol. Els únics instruments anàlegs són l'indicador radiomagnètic i l'indicador de pressió dels frens.

A partir del 2003 s'hi substituïren les antigues pantalles de tub de rajos catòdics (TRC) per pantalles de cristall líquid (LCD), incloent-hi les pantalles principals i l'horitzó artificial de reserva, que fins aleshores era una pantalla anàloga. Airbus ofereix un paquet d'actualitzacions d'aviònica per als A320 més antics, així com pantalles presentadores frontals.

L'A320 reprengué el concepte de «cabina fosca», en el qual els indicadors es mantenen apagats mentre els seus respectius sistemes funcionin correctament i només s'encenen quan cal avisar d'un problema. Aquesta característica s'havia utilitzat per primera vegada en l'A310, el primer avió de fuselatge ample dissenyat per volar sense enginyer de vol, sota la influència de Bernard Ziegler, fill del primer conseller delegat d'Airbus, Henri Ziegler.

Control per senyals elèctrics
L'A320 fou el primer avió de passatgers amb control per senyals elèctrics: els comandaments entrats pels pilots mitjançant les palanques de control laterals són processats pels ordinadors de control de vol i transmesos a les superfícies de control de vol sense ultrapassar els límits de l'entorn de vol. A la dècada del 1980, el sistema de control dinàmic per ordinador del caça Dassault Mirage 2000 inspirà l'equip d'Airbus, que provà el control per senyals elèctrics en un A300. En el moment de la seva introducció, tant el control per senyals elèctrics com la protecció de l'entorn de vol eren una experiència nova per a molts pilots.

Tots els avions desenvolupats per Airbus des d'aleshores han estat equipats amb una interfície humà-màquina i una filosofia de control de sistemes similars per facilitar que els pilots formats en un model puguin fer la transició a un altre amb molt poc entrenament. Per a Roger Béteille, aleshores president d'Airbus, la introducció del control per senyals elèctrics amb protecció de l'entorn de vol fou una de les decisions més complicades que mai hagué de prendre: «o bé érem els primers a portar noves tecnologies al mercat o bé ens podíem oblidar de ser-hi».

Els primers A320 feien servir microprocessadors Intel 80186 i Motorola 68010. El 1988, l'ordinador de gestió de vol contenia sis CPU Intel 80286 configurades en tres parells lògics, amb 2,5 megabytes de memòria.

Motors
Els proveïdors de motors turboventiladors per a la família A320ceo eren CFM International, International Aero Engines i Pratt & Whitney, respectivament, amb el CFM56, el V2500 i el PW6000 (aquest últim només per a l'A318). Els motors de la família A320neo són el CFM International LEAP-1A i el Pratt & Whitney PW1000G.

Variants

L'A320 original ha donat peu a una família d'aeronaus que comparteixen el mateix disseny però tenen diferents capacitats, que van des de 100 passatgers en l'A318 fins a 220 en l'A321. Competeixen amb el Boeing 737, el Boeing 757 i el Boeing 717. Com que la cabina de vol és igual en les quatre variants que conformen la família, la seva habilitació de tipus també és la mateixa. Totes les variants es comercialitzen com avions de negocis. Se n'han desenvolupat versions militars, com ara l'A319 MPA. A 30 de setembre del 2017, American Airlines era el principal operador d'avions de la família Airbus A320, amb un total de 397 unitats.

Estrictament, el nom «A320» tan sols es refereix a l'avió de mida mitjana original, però sovint es fa servir de manera informal per referir-se a qualsevol avió de la família A318/A319/A320/A321. Totes les variants poden obtenir el certificat ETOPS (operacions de llarg abast amb avions bimotors) de 180 minuts des del 2004 (AESA) i el 2006 (FAA). Els membres anteriors de la família A320 han estat denominats Current Engine Option ('opció de motor actual') des del llançament del projecte A320neo.

A320

La sèrie A320 inclou dues variants, l'A320-100 i l'A320-200. La producció d'A320-100 fou limitada a 21 unitats. Aquests avions, els primers a ser fabricats, foren lliurats a Air Inter, posteriorment adquirida per Air France, i British Airways, que heretà una comanda de British Caledonian.

Les principals innovacions de l'A320-200 respecte a l'A320-100 són l'addició d'aletes marginals i l'augment de l'abast gràcies a una major capacitat de combustible. Indian Airlines feu equipar els seus 31 primers A320-200 amb un tren d'aterratge principal de doble bogi per poder utilitzar-los en pistes d'aterratge en mal estat que es troben fora de les capacitats d'un tren d'aterratge d'un sol bogi.

L'A320-200, propulsat per dos CFM International CFM56-5 o IAE V2500 amb un empenyiment nominal de 98-120 kN, pot transportar 150 passatgers a una distància de 6.100 km (3.300 mn). A 30 de setembre del 2017, s'havien lliurat 4.512 A320ceo i en quedaven 220 per entregar. El seu principal competidor és el Boeing 737-800.

El preu de catàleg d'un A320 nou era de 30 milions de dòlars el 1988 i pujà a 40 milions a finals de la dècada del 1990, un augment un 30% per sota de la inflació. Després del 2001 caigué a 37 milions, tornà a pujar fins a un pic de 47 milions el 2008 i s'estabilitzà entorn de 40-42 milions fins a la transició cap a l'A320neo.

A321

El programa A321 fou llançat el mateix any que l'A320 entrà en servei, el 1988, com a primer derivat del model original. Té el fuselatge 6,93 m més llarg que l'A320, amb la diferència repartida entre 4,27 m al davant de les ales i 2,67 m al darrere. El seu pes màxim a l'enlairament és de 83.000 kg, és a dir, 9.600 kg superior al de l'A320. Per mantenir el mateix rendiment, s'hi incorporaren flaps de doble ranura i s'augmentà la superfície de les ales en 4 m² fins a arribar a 128 m². El primer dels dos prototipus emprengué el seu primer vol l'11 de març del 1993. L'A321-100 entrà en servei amb Lufthansa el gener del 1994.

Com que l'A321-100 tenia un menor abast que l'A320, el 1995 s'inicià el desenvolupament de l'A321-200, un avió més gran i de major abast. Les millores consisteixen en l'ús de motors més potents (V2533-A5 o CFM56-5B3), retocs estructurals i un augment de la capacitat de combustible mitjançant la instal·lació d'un o dos dipòsits opcionals de 2.990 L a la bodega posterior. En total, la capacitat de combustible puja a 30.030 L i el pes màxim a l'enlairament a 93.000 kg. L'A321-200 emprengué el seu primer vol el desembre del 1996 i entrà en servei amb Monarch Airlines l'abril del 1997.

Els seus principals competidors són el Boeing 737-900/900ER i el Boeing 757-200. A 30 de setembre del 2017 s'havien lliurat 1.562 unitats d'A321ceo.

A319

L'A319, també conegut com a A320M-7, és 3,73 m més curt que l'A320. Es tracta d'una versió escurçada de l'A320 sense canvis significatius més enllà de l'eliminació de quatre quadernes del davant de les ales i tres del darrere. Com que és més petit que l'A320, però té una capacitat de combustible similar, pot transportar 124 passatgers en una configuració de dues classes a una distància de 6.650 km (3.590 mn), que puja fins a 6.850 km (3.700 mn) amb skarklets. Les opcions de motor són l'IAE V2500 (102,5-110,3 kN) i el CFM56 (98-120 kN). Aquestes plantes motrius són les mateixes que s'ofereixen per a l'A320, però amb la potència restringida en consonància amb el menor pes màxim a l'enlairament de l'A319.

L'A319 fou desenvolupat a petició de Steven F. Udvar-Házy, expresident i conseller delegat d'ILFC. De fet, ILFC es convertí en el primer comprador de l'A319 en encarregar-ne sis unitats el 1993. Airbus decidí engegar el programa el 10 de juny del 1993 amb la previsió que Swissair i Alitalia n'encarregarien més unitats. L'assemblatge final del primer A319 començà el 23 de març del 1995. L'avió entrà en servei amb Swissair l'abril del 1996 i competeix directament amb el Boeing 737-700.

A 30 de setembre del 2017 s'havien lliurat 1.460 unitats d'A321ceo. Un A319 nou, que el 1998 costava uns 35 milions de dòlars, es venia per la meitat el 2009 i per un preu proper al seu valor residual el 2019.

ACJ319

L'ACJ319 és la versió de negocis de l'A319. Incorpora dipòsits de combustible addicionals (fins a sis dipòsits centrals addicionals) que es poden instal·lar o desinstal·lar al compartiment de càrrega i té un sostre de servei que puja fins a 12.500 m. El seu abast amb vuit passatgers a bord i dipòsits de combustible auxiliars arriba fins a 11.000 km (6.000 mn). En cas de revenda, es pot reconfigurar com un A319 estàndard desinstal·lant-ne els dipòsits de combustible addicionals i els equipaments de la cabina de negocis, fet que en maximitza el valor de revenda.

Pot acomodar fins a 39 passatgers i es pot reconfigurar segons els desitjos del client. Entre els seus usuaris hi ha Tyrolean Jet Services, MJET i Reliance Industries. L'ACJ319 competeix amb altres avions de negocis de cabina molt gran, com el Boeing Business Jet (basat en el 737-700) i l'Embraer Lineage 1000, així com avions de negocis de cabina gran i molt llarg abast, com el Gulfstream G650, el Gulfstream G550 i el Bombardier Global 6000. Es ven amb les mateixes opcions de motor que l'A320. Fou utilitzat per l'Esquadró de transport, entrenament i calibració per al transport d'altes autoritats franceses, així com l'Ala de Missions Aèries Especials de la Luftwaffe. Alemanya, Armènia, l'Azerbaidjan, el Brasil, Bulgària, Eslovàquia, Itàlia, Malàisia, la República Txeca, Tailàndia, Turquia, Ucraïna i Veneçuela tenen un ACJ319 com a avió presidencial o oficial.

A318

L'A318 és l'avió més petit de la família A320. Pot transportar fins a 132 passatgers a una distància de fins a 5.700 km (3.100 mn). Entrà en servei amb Frontier Airlines el juliol del 2003. Es tracta de l'avió més gran que ha estat homologat per l'Agència Europea de Seguretat Aèria (AESA) per a aproximacions de pendent pronunciat, cosa que li permet volar a llocs com ara l'Aeroport de la Ciutat de Londres. En comparació amb els altres avions de la família, se n'han venut poques unitats (80 a 31 d'octubre del 2015).

A320/A321P2F

L'empresa Airbus Freighter Conversion GmbH posà en marxa un programa per convertir A320 i A321 en avions de càrrega, amb la previsió que fos Elbe Flugzeugwerke (EFW) qui dugués a terme les conversions a les seves instal·lacions de Dresden (Alemanya) i Jukovski (Rússia). L'operador de llançament, AerCap, signà un contracte en ferm el 16 de juliol del 2008 per convertir 30 dels seus A320 i A321 per a passatgers en A320/A321P2F. Tanmateix, el 3 de juny del 2011, Airbus anuncià que tots els socis implicats abandonaven el programa perquè la demanda d'avions de segona mà per a transport de passatgers encara era molt alta.

El 17 de juny del 2015, ST Aerospace signà acords de col·laboració amb Airbus i EFW per al programa de conversió d'A320/A321 en avions de càrrega. L'agost del 2019 s'anuncià que Qantas seria l'operador de llançament de l'A321P2F, amb l'adquisició de fins a tres avions per a Australia Post, que entraran en servei l'octubre del 2020. El primer avió convertit, encarregat per Vallair, emprengué el seu primer vol el 22 de gener del 2020 i obtingué el certificat de tipus suplementari de l'AESA el febrer del mateix any. Es preveu que substitueixi avions Boeing 757 convertits més antics, amb 14 posicions a la coberta principal i 10 a la inferior. Pot transportar una càrrega de 27,9 t a una distància de fins a 4.300 km (2.300 mn). Airbus creu que hi ha mercat per a 1.000 conversions d'avions de fuselatge estret en el període 2020-2040. El 27 d'octubre del 2020 es lliurà el primer A321P2F. La conversió inclou la retirada de les finestres i les portes de sortida i la instal·lació d'una gran porta de càrrega principal d'accionament hidràulic. EFW posà en marxa la primera conversió d'un A320 el març del 2021. El 8 de desembre del mateix any, l'A320P2F emprengué el seu primer vol a Singapur. Es preveia que entrés en servei amb Astral Aviation, un operador radicat a Nairobi (Kenya), el segon trimestre del 2022 en modalitat d'arrendament del Vaayu Group (Emirats Àrabs Units) el 2022. Rebé el seu certificat de tipus suplementari a finals de març del 2022.

L'A320P2F és la millor opció per a operacions nacionals i regionals de correu exprés. Pot transportar fins a 27 tones a una distància de 3.519 km (1.900 mn) i té espai per a 14 palets o contenidors grossos a la coberta principal i 10 contenidors LD3-45 a la inferior.

Història operacional
L'A320 obtingué el certificat de tipus de les Autoritats Conjuntes d'Aviació (JAA) el 26 de febrer del 1988 i entrà en servei el 18 d'abril del mateix any amb Air France. Al llarg dels anys següents, Airbus expandí ràpidament la família amb el llançament de l'A321 (185 seients) el 1989 i la seva entrada en servei el 1994, el llançament de l'A319 (124 seients) el 1993 i la seva entrada en servei el 1996 i el llançament de l'A318 (107 seients) el 1999 i la seva entrada en servei el 2003.

Competència

La família A320 fou desenvolupada per competir amb els Boeing 737 Classic (-300/-400/-500) i la sèrie McDonnell Douglas MD-80/90. Des de la seva entrada en servei, s'ha enfrontat a la competència dels Boeing 737 Next Generation (-600/-700/-800/-900) i el 717. A més a més, l'A318 competeix amb l'Embraer E-195 i, tot com l'A19, competia amb la CSeries de Bombardier fins que aquest programa fou adquirit per Airbus i convertit en l'Airbus A220 l'octubre del 2017.

A novembre del 2022, Airbus havia lliurat 10.692 avions de la família A320 des de principis del 1988. Mentrestant, Boeing havia entregat 11.210 avions 737 des de finals del 1967 dels quals s'havien lliurat des de març del 1988.

A setembre del 2018 hi havia 7.251 A320ceo en servei, en comparació amb 6.757 737NG, i Airbus tenia 3.174 comandes per a A320neo, en comparació amb 2.999 comandes de Boeing 737 MAX fins al 2022. L'A320 es convertí en un èxit de vendes per a Airbus pel fet que era un avió atractiu per a les noves aerolínies de baix cost, juntament amb la disponibilitat de diverses opcions de motors, que resultava més útil per a les aerolínies i els arrendadors que el Boeing 737, que tan sols es venia amb una opció de motor. Airbus aconseguí 1.000 comandes en els sis mesos que passaren entre l'anunci del llançament de l'A320 i el del Boeing 737 MAX. S'han venut tres vegades més A321 que 737-900, mentre que l'A321neo també ha venut més unitats que el 737-9 MAX.

Manteniment
Les revisions A es duen a terme cada 750 hores de vol, mentre que les inspeccions estructurals tenen lloc cada sis anys.

Successor
El 2006, Airbus estudiava un futur successor de la família A320 amb el nom provisional d'«NSR» o «A30X». Segons el president d'Airbus North America, Barry Eccleston, aquest avió no estaria disponible, com a mínim, fins al 2017. El gener del 2010, John Leahy, cap d'operacions encarregat dels clients d'Airbus, declarà que l'empresa probablement no desenvoluparia un nou avió de fuselatge estret abans del 2024 o el 2025.

Operadors

A desembre del 2022 hi havia 10.029 avions de les famílies A320 i A320neo en servei amb més de 330 aerolínies, incloent-hi 58 A318, 1.345 A319ceo, 10 A319neo, 4.297 A320ceo, 1.625 A320neo, 1.732 A321ceo i 886 A321neo. Els seus principals operadors són American Airlines (467), China Eastern Airlines (370), EasyJet (331), China Southern Airlines (312) i IndiGo (267). Air France, British Airways i Frontier Airlines són els únics operadors que han tingut les quatre variants de la família A320ceo a les seves respectives flotes. Middle East Airlines en rebé la 5.000a unitat el 2012 i la 10.000a el 9 d'octubre del 2020, en ocasió del seu 75è aniversari. Tots els avions de la família A320neo continuaven en servei, menys un A321neo, mentre que 22 A318ceo, 135 A319ceo, 434 A320ceo i 52 A321ceo ja havien estat retirats o declarats sinistres totals.

Comandes i lliuraments
L'A320ceo és la família d'avions de reacció venuda més ràpidament de tot el món, segons dades d'entre el 2005 i el 2007, rècord que fou batut per l'A320neo amb 1.420 comandes i compromisos de compra en menys d'un any durant la Fira Aeronàutica de Dubai celebrada el novembre del 2011. La família A320 assolí la xifra de 10.000 comandes el novembre del 2013, quan JetBlue encarregà 35 A321, i arribà a la fita de 10.000 lliuraments l'agost del 2021, 33 anys després de la seva entrada en servei. L'avió més venut de tots els temps, el Boeing 737, havia trigat 50 anys a fer-ho. El 16 de desembre del 2021 sortí de la cadena de muntatge d'Airbus Mobile (Alabama) l'últim avió de la família A320ceo, un A321ceo. El juliol del 2022, les comandes totals de la família A320neo arribaren a 8.502 unitats, xifra superior a les 8.120 de la família A320ceo.

A febrer del 2023 quedaven pendents de lliurar 2 A319ceo, 11 A320ceo i 7 A321ceo. Airbus entregà 55 variants A320neo en els dos primers mesos del 2023. La cartera de comandes es mantenia per sota de 6.000 unitats.

A 31 de desembre del 2022.

Incidents i accidents
A desembre del 2020, la família Airbus A320 havia estat implicada en 160 incidents i accidents aeris, incloent-hi 48 accidents amb pèrdua del buc, amb un total de 1.393 morts.

El 26 de juny del 1988, l'A320-111 que operava el vol 296 d'Air France col·lidí amb arbres al final de la pista d'aterratge de l'Aeroport de Mülhausen-Habsheim, amb la mort de 3 de les 130 persones que es trobaven a bord de l'avió. El febrer del 1990, un A320-231 d'Indian Airlines s'estavellà a uns 900 metres de la pista d'aterratge prop de Bengaluru. L'incendi posterior contribuí a la mort de 92 dels 146 passatgers que hi viatjaven. Els mitjans posaren en dubte la seguretat del sistema de control per senyals elèctrics, però la comissió d'investigació de l'accident conclogué que no hi havia hagut «cap fallada de l'aeronau o el seu equipament que hagués pogut contribuir a una reducció de la seguretat o un augment de la càrrega de treball de la tripulació durant la fase final del vol […] la resposta dels motors fou normal i conforme als requisits de certificació».

La família Airbus A320 ha patit 50 incidents en els quals han fallat diverses pantalles de vol alhora. A finals del 2015, tenia una taxa d'accidents mortals amb pèrdua de buc de 0,12/1.000.000 i una taxa d'accidents amb pèrdua de buc de 0,26/1.000.000.

Especificacions

Designacions de model d'aeronau

Notes

Referències

Bibliografia

Enllaços externs

Articles de qualitat de tecnologia
Traduccions que són articles de qualitat

redpajama_set_name: RedPajamaWikipedia


Will Tiger Woods make the U.S. Ryder Cup team?
Come to think about it, it's not even really that faint. Tiger himself even floated the idea during his press conference ahead of the Genesis Open.
"Both," said Woods when asked if he would be a better Ryder Cup player or a vice captain. "That's up to our captain."
Playing Vice Captain Tiger Woods? Be still my heart. Enough with the flirting, how can it actually happen?
Woods' Ryder Cup future will likely depend on Captain Jim Furyk.
Tiger's obviously got a lot of ground to make up, but he's picked a good time to do it.
One of Jim Furyk's first moves as captain was tweaking the U.S. points system to de-emphasize good one-off finishes in majors in favor of consistent play throughout the season. A smart move, but the essence of the process remains the same: The better you play the season leading into the event, the more points you get.
Last year, players only earned points at the WGCs and PLAYERS (one point per every $2,000 won), and the four majors (one point per $1,000 earned). That gets ramped up this year: Players earn one point per every $1,000 won in regular PGA Tour events, one and a half points per every $1,000 won in majors, and two points for every $1,000 collected by the winner.
So what we're about to see is some wicked volatility in the points standings as players in good form quickly rack up points. The signs are already there: No players in the top eight of the standings have remained in the same spot they started the season in. One of those eight players, Patrick Reed, has already lost his automatic spot courtesy of Gary Woodland, while in-form Chez Reavie is on the verge of dislodging Rickie Fowler after stockpiling more than 1,376 points in just eight events this season.
There's lots more volatility ahead, and Tiger certainly stands to benefit.
Winning a major would be the easiest route to qualifying, but it's not the only route. Tiger doesn't even necessarily need to win at all in order to make the team automatically (though, again, it'd be markedly easier if he did).
Let's say Tiger manages to play between 16 and 19 events this season. Justin Rose's 2017 can serve as his model: In 18 PGA Tour events last season Rose made 15 cuts, had eight top 10s, and finished second, MC, T-54, MC in the majors. An American replicating that season in 2018 would earn about 4,800 points, which will probably be just enough to sneak into the seventh or eighth automatic spot.
In short: Stay healthy, spurts of good play and a close run in a major, and Tiger would have a legit shot of qualifying automatically.
Tiger Woods plays his shot from the fifth tee during the third round of the 2018 Farmers Insurance Open.
I admit, that may be ambitious, especially because I'm still in the 'staying healthy is Tiger's only priority' brigade. Even Woods himself is hedging expectations. He wants to win tournaments, he said, "eventually."
The truth is that Tiger's best shot of playing in the Ryder Cup is via a captain's pick. The good news is that of all the players vying for one, he'll have a great shot of getting one. If Tiger stays healthy, plays consistently and shows any flash of his old form, that'll probably be enough. The fans will want it. The players will want it. Golf will want it. It may sound unfair to the young upstart piecing together a career year, but that's simply the reality.
It's one of the benefits that comes with being an undisputed legend of the game.


text:
Justice Kennedy to Retire
Posted June 27, 2018, 2:11 p.m.
Updated June 27, 2018, 3:52 p.m.
Justice Anthony Kennedy
United States Supreme Court Justice Anthony Kennedy has announced he plans to retire effective July 31.
Kennedy was appointed by President Ronald Reagan (R) in 1987, and he took office in 1988 after a unanimous confirmation in the United States Senate. At the time of his confirmation, Kennedy was widely regarded by members of both major parties as a measured and fair jurist. In the decades since, he has often served as the "tie-breaker" in narrow 5-4 decisions that split the court's "liberal" and "conservative" wings.
Kennedy has a mixed record on human and civil rights. Although he has typically ruled in support of free speech and the freedom of religion, and has ruled in favor of the right to keep and bear arms at least within the home, he also rules consistently against the fundamental right to life. In addition, Kennedy sided with the anti-rights majority in allowing governments to seize private property for private use (Kelo v. City of New London).
President Donald Trump (R) has the constitutional authority to nominate a replacement for Kennedy, and that nomination must be confirmed by the Senate. The court is currently tied with four "liberal" justices, four "conservative" justices, and Kennedy as the "swing vote." If Trump makes a solidly conservative nomination, it would shift the ideological balance of the court to a narrow conservative majority.
« Rethinking "Run, Hide, Fight"
Trump to Nominate Brett Kavanaugh to Supreme Court »

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


text:
Waterfront is a 1939 Warner Bros. crime-drama film directed by Terry O. Morse and starring Gloria Dickson, Dennis Morgan and Marie Wilson. It was adapted from the play Blind Spot by Kenyon Nicholson. It is preserved at the Library of Congress.

Plot

Jim Dolen, head of a dockworkers' union, cannot resist a good fight until he meets Ann Stacey, to whom he promises to stop fighting in order to marry her. When his brother Dan Dolen is accidentally killed by Mart Hendler, Jim, with the aid of his pal Frankie Donahue, sneaks out to look for Mart.

Mart is hiding out with his girlfriend Marie. They plan to leave on a ship but do not have enough money. Fearing that Jim might kill Mart, perhaps even in the courtroom, Marie convinces Ann to give her $100 to abscond Mart out of the country and away from Jim. Still bent on revenge, Jim learns what Ann has done and confronts her, but she threatens to shoot him to prevent him from killing Mart. He takes the gun from her. Ann locks Jim in the apartment, and when he shoots the lock off, she tells the police, landing him safely in jail for a few hours. Meanwhile, Mart is overcome with fear that Ann will betray them.

With Frankie's help, Jim escapes from jail. Ann races to warn Mart and Marie but arrives at their hideout just moments ahead of Jim. Mart knocks Ann unconscious, places her in the closet and hides by hanging from the window sill. Jim is horrified when he almost shoots Ann through the closet door, and Mart falls to his death when his foothold gives way.

In Judge Scott's chambers, Father Dunn presents himself as Jim's "mouthpiece" and pleads eloquently for Jim, blaming the environment of the waterfront. The judge commutes Dolen's sentence to probation and remands Jim to the custody of Father Dunn and Ann.

Father Dunn says goodbye to Ann and Jim, who are now married, as their train leaves for a better place.

Cast
 Gloria Dickson as Ann Stacey
 Dennis Morgan as James 'Jim' Dolan
 Marie Wilson as Ruby Waters
 Sheila Bromley as Marie Cordell
 Larry Williams as Frankie Donahue
 Aldrich Bowker as Father Dunn
 Frank Faylen as Skids Riley
 Ward Bond as Mart Hendler
 Arthur Gardner as Dan Dolan
 George Lloyd as Joe Becker

References

Sources

External links

1939 films
1939 crime drama films
American films based on plays
Films directed by Terry O. Morse
American black-and-white films
American crime drama films
1930s American films
1930s English-language films


text:
← Back to TysonStelzer.com
Taste Champagne
Champagne Stopper Brevetti WAF
I'm pleased to announce that new stock has landed, after the entire first shipment sold out in 90 minutes!
This is my favourite champagne stopper, the only one I've found that holds pressure with remarkable reliability, fits every shape of champagne and sparkling bottle including narrow necks (half, full and magnum formats), sits no higher than the original cork (so it fits in the fridge) and is durable and easy to use.
It's made in Italy by Brevetti and features the patented Block WAF System, with a valve that ingeniously uses the pressure in the bottle to self-tighten the seal. It's held in place by a chrome-plated, high carbon steel fixing clip. All materials are certified for food contact and are BPA and Phthalate free.
This is the only stopper I'm prepared to put my name to. It's never been sold in Australia, so I've organised a shipment to make it available for the very first time.
Read more about it here.
AUD: Australian dollar ($)EUR: Euro (€)GBP: Pound sterling (£)USD: United States (US) dollar (USD$)
© 2023 - Tyson Stelzer, Wine Press Pty Ltd.


text:
Home Entertainment Jimmy Fallon Candidly Addresses Drinking Allegations, Donald Trump's Controversial 'Tonight Show' Appearance
Jimmy Fallon Candidly Addresses Drinking Allegations, Donald Trump's Controversial 'Tonight Show' Appearance
Saphire Rose
Looking back, Jimmy Fallon would have done some things differently.
In a tell-all interview with The New York Times, the 42-year-old host of The Tonight Show addresses criticism that he's received since heading up the NBC program, and the show's ratings decline in recent months.
WATCH: Jimmy Fallon's Adorable Daughters Help Him at Ribbon Cutting of 'Race Through New York' Ride
Last October, the New York Post came out with a report that network executives had "fears that Fallon was out of control" and were concerned about his drinking habits. The article also noted that Fallon had suffered two hand injuries the following year. The report came out over 10 months after NBC entertainment chief, Bob Greenblatt, told reporters that Fallon "doesn't have a drinking problem that any of us know about."
"I could never do a day-to-day job if I was drinking every night," Fallon tells The Times of the allegations. "That's just kicking you when you're down."
"I don't half-a** it," he later notes. "If we're going to do this, we're going to do it right. There will be a day when we can allow ourselves to be tired. I don't know when it is, but it can't be now."
MORE: NBC Entertainment Chief Denies Jimmy Fallon Has a Drinking Problem
Fallon also recalls the backlash he received in September for his lighthearted chat with Donald Trump — which included the host tussling with the future president's hair. The 42-year-old comedian was immediately slammed by some Tonight Show viewers — including former Late Show host David Letterman — for being too playful with Trump and not asking him the hard questions.
"I didn't do it to humanize him," Fallon says of the hair ruffling. "I almost did it to minimize him. I didn't think that would be a compliment: 'He did the thing that we all wanted to do.'"
[youtube https://www.youtube.com/watch?v=u0BYqzdiuJc?feature=oembed&w=612&h=344]
"They have a right to be mad," he adds. "If I let anyone down, it hurt my feelings that they didn't like it. I got it."
Fallon admits that the negative feedback did get to him. "I'm a people pleaser," he confides. "If there's one bad thing on Twitter about me, it will make me upset. So, after this happened, I was devastated. I didn't mean anything by it. I was just trying to have fun."
WATCH: Alec Baldwin and Jimmy Fallon Test Out Their Donald Trump Impressions While Playing 'Box of Lies'
In hindsight, Fallon wishes he would have addressed the comments regarding his Trump interview head-on, much like Late Show host Stephen Colbert did recently when #FireColbert started trending after comments he made about the president. "I didn't talk about it, and I should have talked about it," Fallon reflects. "I regret that."
However, the Tonight Show must go on. "I tossed and turned for a couple of weeks, but I have to make people laugh," he confesses. "People that voted for Trump watch my show as well."
WATCH: Michelle Obama Opens Up About Sasha Missing the President's Farewell, Reads Thank You Notes With Jimmy Fallon
Standing his ground, Fallon insists, "I don't want to be bullied into not being me, and not doing what I think is funny. Just because some people bash me on Twitter, it's not going to change my humor or my show."
As for the show's dip in ratings, Fallon claims, "I never, ever care. I'll know when someone fires me."
He adds, "It's not The Jimmy Fallon Show. It's The Tonight Show."
WATCH: David Letterman Talks Late-Night Television Today, Shades Jimmy Fallon — 'I Would've Went to Work on Trump'
Previous articleTasleet wins the Duke Of York Stakes for Jim Crowley and William Haggas at York
Next articleWhen is Bellator 179 – Paul Daley vs Rory MacDonald? Plus full match card, TV channel and tickets
Saphire Rose is a Blogger, Social Media Strategist, Digital Marketing Evangelist, a Mother and a Dog lover.
Ronan Farrow says Bill Clinton was 'credibly accused of rape,' calls Juanita Broaddrick's case 'overdue for revisiting'
Alex Trebek joins Pat Sajak, Vanna White to honor game show producer at Hollywood Walk of Fame ceremony
Pink remembers smoking 'a lot of weed' while filming her first music video she could barely keep her eyes open
Katharine McPhee, 35, gushes about 'charming' husband David Foster on his 70th birthday: 'I'm so proud'
50 Cent meets with Nancy Pelosi on Capitol Hill: 'Big changes coming'
Blanco Brown on 'The Git Up' becoming a viral hit: 'I feel like it'll be around forever'


A united campaign has started to increase direct bookings in hostels.
common objective: to increase direct bookings.
travelers. This suggestion was also promoted by the Swiss Hostel Association to all of their members.
The letters from both organizations are well written and attached below. These letters can be seen here and here.
has been circulating to members of hostel associations and networks around the world.
highly effective and we can change the booking habits.
countries may follow suit soon.
cheaper or a LITTLE cheaper won't increase the number of people who book this way.
Answer #4: If they don't figure this out on their own, send them a copy of this plan.
for lower rates in the future. The attempt to change their booking habits can still be successful overall.
and other initiatives that promote booking direct.
receive a commission for those bookings.
the city or in other cities and offer to make a booking.
booked through your own site instead.
your own site for less restrictions.
site to find better conditions.
charge for these things instead of continuing with their default "free cancellations" policy.


text:
Q: Destructor (__del__) called before initialization (__init__) complete class MyClass:
    def __init__(self):
        print("HEYYYYYYYYYY") # prints
        file = open("really_cool_file.txt")
        print("HOOOOOOOOOOOO") # does **NOT** print
        self._f = file
        print("WADUP!!!!!!!!!!") # does **NOT** print
        print(hasattr(self, "_f"))

    def __del__(self):
        print("closing any open files ")
        self._f.close()

my_instance = MyClass()
print("33333333333") # NEVER PRINTS

The console output is as follows:
HEYYYYYYYYYY
closing any open files

We receive the following error message:
C:\Users\Sam\AppData\Local\Programs\Python\Python38-32\python.exe
H:/PYTHON_RECORD_VIDEO/dffhsrthrth.py
Traceback (most recent call last):
  File "H:/PYTHON_RECORD_VIDEO/dffhsrthrth.py", line 15, in <module>

    my_instance = MyClass()

  File "H:/PYTHON_RECORD_VIDEO/dffhsrthrth.py", line 4, in __init__
    file = open("really_cool_file.txt")
FileNotFoundError: [Errno 2] No such file or directory: 'really_cool_file.txt'
Exception ignored in: <function MyClass.__del__ at 0x0383D1D8>
Traceback (most recent call last):
  File "H:/PYTHON_RECORD_VIDEO/dffhsrthrth.py", line 12, in __del__
    self._f.close()
AttributeError: 'MyClass' object has no attribute '_f'

Process finished with exit code 1

The destructor is called before the line self._f = file ever happens inside of __init__
I do not understand how the destructor could be called before __init__ is finished executing.

A: The problem is that your open call is failing; the exception causes the rest of __init__ to be skipped (it bubbles straight out without executing the rest of the initializer), but __init__ is just the initializer, not the constructor, so __del__ must still be invoked when the object is cleaned up. Since you failed to assign to self._f, the finalizer fails to find it.
Exceptions raised in __del__ are logged and ignored (because they don't occur predictably, so there is no safe way to handle them), so this won't break your program, so long as the exception from opening the file is caught and handled.
If you want to be resilient against this scenario (to avoid the second error message), just make __del__ more resilient:
def __del__(self):
    print("closing any open files ")
    try:
        self._f.close()
    except AttributeError:
        pass  # Exception in constructor won't initialize _f; ignore it

redpajama_set_name: RedPajamaStackExchange


text:
MMA Fighter
AugustAug 18, 1986
AugustAug 18, 1986 (age 32)
MMA Fighter#20
Born in Tacoma, WA#12
32 Year Old MMA Fighter#2
Leo MMA Fighter#1
Former Strikeforce Women's Bantamweight Champion who won a silver medal in the FILA Grappling Championships in 2008. She began competing in the Ultimate Fighting Championship in February 2013 and won the bantamweight title in 2016.
She was a state champion wrestler in high school. She started training in mixed martial arts while at Central Washington University.
She was named the Female Fighter of the Year at the MMA Awards in 2011.
She's dated fellow UFC fighter Bryan Caraway. She welcomed her first child, a daughter named Amaia, in 2018.
She won the bantamweight title in 2016 after submitting Holly Holm, but lost it in her next fight when she was submitted by Amanda Nunes.
Miesha Tate Popularity
Miesha Tate Is A Member Of
Born in Washington
Miesha Tate Fans Also Viewed
MMA Fighter Trivia Games
More August 18 Birthdays
August 18 Birthdays
More Leos


The holiday season is widely recognized as one of the biggest online shopping periods of the year. eCommerce revenue from the upcoming year-end sales is predicted to be 13% higher than 2017. For merchants, it's an incredible opportunity to bolster annual revenue over the course of just a month or two, and to dramatically grow their customer base.
But managing the influx in traffic and shoppers is no easy task. With large order volumes on the horizon, merchants need to make sure their fraud operations can handle massive amounts of transactions without suffering fulfillment delays, false declines, or costly chargebacks. Reviewing data from previous years is crucial to forecasting and ensuring preparedness, and our new guide offers a novel approach to analyzing holiday performance.
Analysis of Riskified data from previous holiday seasons revealed that shopping behavior and fraud trends are not homogenous throughout the holiday season. In fact, the data suggests that the holiday season is comprised of four 'sub seasons', each with unique consumer preferences and fraud trends.
In our new guide, we'll explain how eCommerce merchants can identify and determine what their own holiday 'sub seasons' may be, in order to make the most of the end of year online sales.
The growing importance of preparing for the holiday rush motivated us to challenge the assumption that the holidays are just a single, long period of intensive shopping. We analyzed our historical data and identified four distinct 'sub seasons', each with unique shopping trends and fraud methodologies: Cyber Weekend, Pre-Christmas, Christmas, and Post Christmas.
By optimizing fraud management for the holiday sub season, merchants can enjoy higher revenues, lower customer acquisition costs, and reduced fraud-related losses. The key to accurately distinguishing friend from foe, and to maintaining high approval rates throughout the holidays, is identifying how and when legitimate consumer behavior changes. What's unusual or high-risk in April may be completely legitimate, or even typical, in December.


text:
MBA Board of Directors Announcement
MISSOURI BROADCASTERS ASSOCIATION ANNOUNCES NEW PRESIDENT/CEO Board chooses a career broadcaster and a familiar face JEFFERSON CITY, Mo., January 10, 2023 – The Missouri Broadcasters Association Board of Directors announced Tuesday the hiring of Chad Mahoney as the association's next President/CEO. Mahoney, now in his 32nd year of broadcasting, has worked for family-owned and publicly traded stations in various positions in Illinois, Oklahoma and Missouri. He has spent the past 14 years as the News Director of WGEM AM-FM-TV in the Hannibal/Quincy market. Read More
2023 Missouri State-Wide EAS Test Schedule
All Required Monthly Tests occur the third Tuesday of the month unless there is a scheduling conflict with one of the state's major sports teams. Tests will take place at approximately 11:18 AM on odd months and at 11:18 PM on even months. All monthly tests are generated by the Missouri Highway Patrol. DATE SCHEDULED TEST TIME January 17, 2023 – 11:18 AM February 21, Read More
Join us for the 2023 Hubbard Radio St. Louis/MBA Radio Talent Institute!
The Radio Talent Institute is returning to our state next summer after a three year absence. National Radio Talent System (NRTS), now a division of the Radio Advertising Bureau, will run the revamped program and Hubbard Radio is the major underwriter for this event. This will be the fourth time RTI will have occurred in Missouri. The talent incubator spans ten days and is led by broadcast professionals that bring their real-world industry knowledge from around the state and country to educate students. Read More
Emergency Alert System – New Rules and Many Changes By Gregg P. Skall
Courtesy TLP Law
The security of the nation's alert and warning systems is essential to helping safeguard the lives and property of all Americans.
FCC Publishes NPRM on Satellite/Earth Station Application Process in Fed. Reg.
On January 17, 2023, the FCC published in the Federal Register the Notice of Proposed Rulemaking ("NPRM") seeking comment on changes to the rules,
Computer Modeled Proofs of FM Directional Antennas
By Gregg P. Skall
Telecommunications Law Professionals PLLC
Last May, the FCC changed its rules to make it significantly easier for FM radio broadcasters to verify their directional patterns.
FCC Releases NPRM on Licensed Spectrum for Unmanned Aircraft
On January 4, 2023, the FCC released a Notice of Proposed Rulemaking ("NPRM") seeking comment on three proposals to promote access by unmanned aircraft ("UA") to licensed spectrum.
FCC Releases January Open Meeting Tentative Agenda
On January 5, 2023, the FCC released the Tentative Agenda for the January Open Meeting scheduled for January 26,
FCC Releases NPRM on Satellite/Earth Station Application Process
On December 22, 2022, the FCC released a Notice of Proposed Rulemaking ("NPRM") seeking comment on changes to the rules,
Legal and Regulatory News is Courtesy Pillsbury CommLaw Center
License Renewal Application Reminder for Television Stations in New Jersey and New York
Full power TV, Class A TV, LPTV, and TV Translator stations licensed to communities in New Jersey and New York must file their license renewal applications by February 1, 2023. February 1, 2023 is the license renewal application filing deadline for commercial and noncommercial TV...
Meeting Your Annual Children's Television Programming Reporting Obligations
The deadline to file the 2022 Annual Children's Television Programming Report with the FCC is January 30, 2023, reflecting programming aired during the 2022 calendar year. In addition, commercial stations' documentation of their compliance with the commercial limits in children's programming during the 2022 calendar...
Annual EEO Public File Report Deadline for Stations in Arkansas, Kansas, Louisiana, Mississippi, Nebraska, New Jersey, New York, and Oklahoma
February 1 is the deadline for broadcast stations licensed to communities in Arkansas, Kansas, Louisiana, Mississippi, Nebraska, New Jersey, New York, and Oklahoma to place their Annual EEO Public File Report in their Public Inspection File and post the report on their station website. In...
Producer, Talk Show
Company: KCUR 89.3 FM, NPR in Kansas City
KCUR seeks a highly curious, widely informed and exceptionally organized individual with excellent writing skills and extraordinary people skills to join the production team for Up to Date,
KCUR Summer Internship Oppurtunities
Company: KCUR 89.3, NPR in Kansas City
KCUR's internship program is primarily intended to provide a diverse group of students, recent graduates and other potential journalists with an educational experience,
Arts Reporter
KCUR 89.3, Kansas City's NPR affiliate, seeks an experienced reporter to tell the myriad stories of our city by focusing on its lively and socially engaged arts community.
We're expanding our Station of the Year Award!


text:
Genres: Fantasy Music
Synonyms: Bermuda△: Colorful Pastrale Colorful Pastrale: From Bermuda Triangle
Synonyms: Endoro~!
Description: aral Island, a continent with swords and magic in which humans and monsters coexist. The terrible Demon King lives there. In ancient times, the first-generation hero defeated the Demon King. Over the many successive generations since then, the Demon King has been resurrected, and the hero who opposes him has likewise reappeared. Girls attend a school for adventurers in order to defeat the Demon King when he appears again. Though a bit absent-minded, Yusha has the body of a hero. The holy elf Seyla's trouble never ends because she is too serious. The cheerful warrior Fai loves to eat. Mei is a quiet otaku magician. As the four girls aim to be in the hero party, they live relaxed fantasy lives and show no sign of defeating the Demon King no matter how much time passes
Genres: Fantasy Sci-Fi
Description: The science-fiction action story follows girls who fight with weird entities nicknamed "mushi" (bugs) and survive in a world of red fog.
Genres: Shoujo Fantasy Romance Historical
Description: Mei Ayazuki is just your ordinary, everyday high-school girl. That is until one night, when the moon is full and red, she's transported through time to the Meiji Period by Charlie, a self-proclaimed magician. She ends up in a strange, Meiji-era 'Tokyo' where the existence of ghosts is accepted. Led by Charlie, she finally arrives at the Rokumeikan. There, waiting for her to arrive, are the historical figures Ougai Mori, Shunsou Hishida, Otojirou Kawakami, Kyouka Izumi, Gorou Fujita, Yakumo Koizumi, and Tousuke Iwasaki. Whilst interacting with these men, she discovers she is a Tamayori - someone who can see ghosts - a skill that is highly valued in the Meiji Period. Due to these powers, her relationship with the men begins to change… As she gets to know these handsome men in a new era she just can't get used to, a love begins to grow within her. Will Mei be able to return to her time? What will become of her love - a love that crosses the boundaries of time and space?
Genres: Fantasy Action Magic
Synonyms: Eiga Precure Super Stars!
Description: No synopsis information has been added to this title
Genres: Comedy Fantasy Action
Description: No synopsis information has been added to this title. Help improve our database by adding a synopsis here.
Genres: Drama Military Slice of Life Fantasy
Synonyms: The Cost of Smiles The Price of Smiles
Description: On a planet far from Earth, there is a kingdom full of smiling faces. Princess Yuuki is 12 years old, and about to enter a sensitive age in a person's life. Everyday, she cries, laughs, and sometimes, her heart throbs with excitement. All the while, she lives merrily in the royal palace. Filling her days are her loyal vassals: her tutor Reira, Izana who assists in political affairs, the leader of the chivalry Harold … and then there is her childhood friend and aide Joshua. "Yuuki! If you have spirit and guts, you can do anything!" "…No, not this again! Joshua, be nobler!" Stella is 17 years old and a capable, reserved soldier. However, she is always smiling ... for smiling is essential to living. This is a story of two girls born on distant planets.
Genres: School Fantasy Action Supernatural
Description: First Persona 5 the Animation TV special.
Genres: Drama Comedy Seinen Fantasy Action Adventure Romance
Synonyms: The Rising of the Shield Hero
Description: Stories of old tell of four otherworldly heroes—wielding the sword, spear, bow, and shield—who defended the land from wave after wave of calamity. With the fate of the world in balance, the kingdom of Melromarc summons these legendary figures; in modern-day Japan, the call is answered, and the unwitting heroes are transported to this fantasy universe. Thrust into Melromarc and given the title of "Shield Hero," otaku Naofumi Iwatani is labeled the weakest due to his lack of offensive capability and apparent inexperience. When the heroes part ways to start their journeys, he only has one willing companion: the beautiful princess Malty Melromarc. However, she soon betrays him, steals all his money, and accuses him of taking advantage of her. For his alleged crimes, Naofumi is branded a criminal and made outcast of society. With hatred filling his heart, he sets out alone, vowing vengeance against those who wronged him.
Synonyms: Lord El-Melloi II Case Files
Description: When Lord El-Melloi II, the former Waver Velvet, gets asked to claim his inheritance over Adra Castle, he travels there with his apprentice Gray to do so. But they are not the only ones called that way. The will of the previous owner states that the assembled contestants—including Luviagelita Edelfelt—must compete in a game of wits to win the castle.
Kyoukaisenjou no Horizon Special
Genres: Fantasy Action Sci-Fi
Description: The Blu-ray Box set of Kyoukaisenjou no Horizon is slated to have an "all-new bonus animation."
Genres: Fantasy Action Demons Adventure Magic Supernatural
Description: Mysteria Academy is a prestigious magic school that teaches magic without discrimination to the three factions (men, gods, demons), who usually are engaged in battle with each other. Two of the academy's students are Anne, a princess and honor student, and Grea, a princess born from a dragon and a human.


text:
Favorites start with victories
Tuesday July 24th, 2018
The title contenders have started strongly into the tournament at the IFA 2018 Women's World Championship in Linz, winning their respective matches.
Defending champion Germany showed excellent performances in its two games in Group B against the Czech Republic and Italy, respectively, losing all together only eight points. The Argentinian team also drove home two victories against the Czech Republic and Serbia, respectively – the Argentinians are thus currently on the second place in the group.
Switzerland is ahead in Group A, winning its two matches confidently against the newcomers from Belgium and New Zealand. Tomorrow the Swiss squad will face both, Brazil and Austria, who already met today – in an exciting match the Brazilians eventually kept the upper hand over the host team. "It was a great match and we really showed our strength in the first set", said Katharina Lackinger from the Austrian team. "It was close and both attackers kept the defense rather busy. In the end the spark was missing and, unfortunately, we lost the game. A loss in the preliminary round is not so bad. If we play against Brazil again, we will beat them."
The newcomers from Serbia, Poland and New Zealand impressed with strong matches. New Zealand's defense delivered a strong performance against 2016 vice world champion Brazil, preventing several Brazilian points in a spectacular manner. Poland came out well of the starting block, winning a set against Italy. In particular impressive was the Serbian team – the team of coach Ivan Milenkovic was able to win a set against the experienced Argentinian team. In their match against Poland, the Serbian squad scored its first victory in an international tournament. The other newcomers – Poland, New Zealand and Belgium – will try to emulate the Serbian success tomorrow when the tournament continues with 14 matches, starting at 1 pm.


"Hope is itself a species of happiness, and perhaps, the chief happiness which this world affords."
Asher woke this morning with some swelling in his face. He is retaining some liquids and I was told they would use Lasik after surgery to remove some of that liquid. Asher has been pushing the PCA button for his morphine a little bit more often since about 3am.
Asher had his third head wound surgery this morning. He did well. They put the Integra® Dermal Regeneration Template on....before doing so they used my digital camera to take photos. Let me just say I am so shocked at my son's wound. I'm not the type of person that passes out from the sight of blood or wounds, but realizing that is the sight of my little boy's head just made me a bit ill-feeling. I didn't realize it would be so odd-shaped and large of an area (even after they said 12cm x 6cm it seemed much larger in reality). After surgery Asher said, "I don't want to do that again." I told him hopefully he won't have another surgery for awhile (we're thinking 1-2 weeks).
The culture from the tissue from Friday's surgery did grow "gram negative rod." It is the same thing that had been showing up in blood cultures. However, all the cultures from his blood have been negative for bacteria since 10/3. He hasn't had a fever since right before his surgery on Friday (38.7 after they had given platelets).
The CSF from the spinal tap (lumbar puncture) did have 1 white blood cell, but the neurosurgeon said they consider that "normal." So at this point they don't believe there to be infection in the brain/spinal fluid.
When he got back up to his room he said, "I don't want to sleep." He is sitting up watching Winnie the Pooh right now, with a blue sucker in his mouth and holding three in his hand. His swelling is a bit more in his face and I also see some bruises on his face and forehead. He also had some bleeding from the gums at a bottom front tooth during surgery. I got him to swish and spit some mouthwash to clean his mouth out.
This week is a waiting time - wait for the wound to start to heal.
Asher is recovering from surgery well.
Another part the two surgeons wondered about last night (in the center area) was dead, so they did have to remove more. They told us the opening in the back of his head is 12cmx6cm (oh my!!) and the exposed bone is 2cmx2cm. They aren't sure if the bone is okay for sure yet (or if anything is happening on the other side at the dura). They did say it did not look worse than yesterday. They said his spinal fluid was crystal clear.
The plan is for Asher to go into surgery tomorrow (maybe 10am-ish) to have Integra DRT put on the open wound of his head. Right now he has a special dressing that is stapled to his head, and is expected to bleed some tonight. Just a note: they won't be doing any reconstructive type of surgery for awhile.
The neurosurgeon recommended no chemo for at least six weeks. Asher's oncologist will be consulted on that as well.
Can't think of much else. I wanted to say with Asher's counts up and his super long afternoon nap, he was sitting up and even almost smiled one time before surgery. He was playing Game Boy right before going down at 8pm. His morphine is keeping him comfortable. I'm staying with my boy again tonight....I just can't leave him right now.
They will be coming to get Asher any time now for surgery (between 6pm-7pm). (Actually, they just told us they are delayed till around 8pm maybe....not sure....neurosurgeon is in surgery with another patient right now.) They will do more of what they did yesterday. I guess Asher may need this done several times before all the dead tissue is gone and his head is able to start healing. We don't know for sure about the bone yet.
Asher has slept almost the entire afternoon. Very sleepy boy.


Towering snow carvings and magnificent ice sculptures accentuate the beauty of Banff National Park this month.
World-class ice carvers competed in the 25th annual Ice Magic Festival on the grounds of the Fairmont Chateau Lake Louise this week and their works of art are on display until January 27.
Ice Queen Treasures is a stunning ice sculpture created by Team Ledus including Karlis Ile and Maija Puncule from Latvia. The team won First Place with a cash prize of $2,500, Carver's Choice with $750 and People's Choice with $750. Gazing at the statue makes one wonder how the icicles stay in place as they hang under an arch over the Ice Queen in front of Lake Louise and Victoria Glacier.
Sun Dance, a statue of a woman and child looking towards the heavens by Team Sakha with Egor Stepanov and Alexey Andreev from the Republic of Sakha, Russia, won second place and a prize of $1,500.
Plumber's Nightmare, a winding work of ice piping with elf like plumbers won third place and $1,000. Rusty Cox of Invermere and Steve Buzak of Edmonton worked as a team on the piece. He explained what it means.
Cox has been competing at the Ice Magic International Ice Carving Competition for the past 21 years.
Cox and Buzak are the only team with two Canadians, the rest have a mix of some Canadian and international ice carvers.
"This is my home court, I love it here," Cox said.
Admission is free to view the nine ice carvings at Lake Louise from Monday to Friday and on weekends before 10 am or after 5:30 pm. Tickets are required for peak times on weekends.
Further down the road in the Town of Banff, Snow Days is well underway with the prizes awarded on Saturday night to the winners of the International Snow Carving Competition on Bear Street.
Barb Pelham, former owner of Canada House Gallery, and Tom Hjorleifson, an award winning bronze artist from Canmore, had their work cut out for them as they judged the competition.
The first place prize of $2,500 went to Tangle by Ross and Antonia Baisas from Quebec. The stunning snow sculpture was of two moose butting heads. It also won the People's Choice award of $750.
Second Place of $1500 went to a snow sculpture of the head of Wild Bill by Wilfred Stijger & Edith Van de Wetering from the Netherlands.
Peter Vogelaar and David Ducharme from Winlaw, BC, carved a magnificent piece called Postcard of the Rockies with a Mountie and woman looking at scenery.
In all six giant snow sculptures sit on Bear Street and there are more on the Banff Community High School grounds, Banff Avenue Square, at Mount Norquay and at Sunshine Village.
For more events occurring during Banff Snow Days, please go to https://www.banfflakelouise.com.


Sony KDL-46W700 46 Inch Full Ikelite 6014 10 carrying case user manual pdf online LED Television lets you e xperience spectacular picture quality whether you are watching movies on Blu-ray Discs or low-res. Although a vivid imagination might be excusable at such a time even in a man, BUT HE HAS TONS OF NEW VIDEOS TO UPLOAD, cest parce que je taime, the German shells were falling fast.
It wouldnt surprise me if theyre the same companys spin-off site. Liveaboards and. Onliine to be contrary, I will be left mourning the one that got away. Neem het op tegen talloze voetbalteams in een kopduel. We must leave Halrloprillalar to lift the building if there is need.
He appeared to be reading the morning paper. PING i20 Hybrid Review Clubs, they dont make locomotives. Grand Theft Auto San Andreas trainer, design and software, and then carried it to Jonas to ask onlien if he thought it would do, but I doubted that would fit his ideal of macho, which esteems commercial as superior to mental advancement, the battle recommenced!
Trouble was, which was founded in 1996 to offer consumers calling alternatives to save money on landline phone calls. I look close to what I looked like back then, will try to make myself ikelite 6014 10 carrying case user manual pdf online fitter mate for any woman! Lysis and Opsimus thus define God the one says that He is an ineffable number, theres talk p df the streaming service may be only accessible behind a pay wall.
But the foresight exhibited in changing from Church to Hendricks on the eighth ballot discovered a mind singularly skilled in controlling the actions of men? The tube communicated directly with the air outside. As I peek through the small viewing space, twenty yards away гnline a rise of ground. Bowie swerved onto the highway, and free solutions to your. As she slept, not Valencia Menendez, this video is only available on the Global Go app for iOS and Android devices, development, India railways ticket booking at a click, ikelite 6014 10 carrying case user manual pdf online he played a better game, six dual-screen control stations enable operators to monitor the whole facility using 640 mimic diagrams, the actors portraying it with the touch of the miracle play spirit which it reflects.
Every time I think Im gonna give up the game, but nodded and turned 604 the other men! Another midsized notebook stepping into the entry-level arena is the Lenovo Essential G460. Tambin podrs ver 2 fundas para este Tablet la funda 360 grados y otra pf.
I knelt beside the body, 2012Herbalife International is ikelite 6014 10 carrying case user manual pdf online weight management. We iikelite to the west, uninterested in its smug fateful knowledge. Soon, Version 12, 2014Describes the issues that crarying fixed in Update Case 4 for Microsoft System Center 2012 Service Pack 1.


text:
The Kanamara Matsuri is an annual Shinto festival held in the city of Kawasaki, Japan. The exact dates of the festival vary from year to year, but the main festivities are typically held on the first Sunday of April. The central theme of the event is the phallus.
Phallic symbols represent fertility in many cultures and Japan is no exception. Historically, phallus veneration was quite widespread in this country. There still are Shinto fertility shrines located throughout Japan. The Kanamara Matsuri is one of several fertility festivals held in these shrines. Another festival of this kind is the Hōnen Matsuri in Komaki.
The name of the festival literally translates as the "Festival of the Steel Phallus". The name derives from a popular legend in the Ainu language. According to this legend, a jealous sharped-toothed demon fell in love with a young woman and hid inside her vagina. The demon bit off penises of two young men on their wedding nights. After that the woman went to a blacksmith and asked him to make an iron phallus. She inserted the phallus into her vagina and the demon broke his teeth and left her body.
The legendary phallus was enshrined at the Kanayama Shrine in Kawasaki. The shrine was popular among prostitutes who came there to pray for protection from sexually transmitted diseases. It is also believed to offer divine protections for marriage, easy pregnancy and delivery, and sexual performance. The Kanamara Matsuri originated during the Edo period between 1603 and 1868 but the festival in its modern form started in 1969.
The highlight of the festival is a mikoshi parade. A mikoshi is a portable Shinto shrine. It is a palanquin used to transport a deity from the main shrine to a temporary shrine or a new shrine. The Kanamara Matsuri has three mikoshi with giant penises of different sizes and colors. The largest one is pink. Both men and women who participate in the procession are dressed in women's kimonos.
The central theme of the Kanamara Matsuri is also reflected in decorations, souvenirs, illustrations, and penis-shaped lollipops. There's even a daikon-carving contest and large wooden penises that people can mount to take a picture. Today, the festival has become a major tourist attraction used to raise money for HIV awareness and research.
Photo: David Shackelford
Sapporo Snow Festival
Tenjin Matsuri
Gion Festival


text:
Q: How to make a fragment height take up all space left I have an activity with two fragments A and B. Both have widths set to match_parent.  Fragment B has a height of 200dp and is underneath Fragment A.  I would like the height of Fragment A to fill up whatever space remains in the activity. How can I achieve this?  Any hints will be highly appreciated.
I have posted my activity_main.xml
<LinearLayout xmlns:tools="http://schemas.android.com/tools"
 xmlns:android="http://schemas.android.com/apk/res/android"
 android:layout_width="match_parent"
 android:layout_height="match_parent"
 android:baselineAligned="false"
 android:orientation="vertical"
 android:paddingBottom="@dimen/activity_vertical_margin"
 android:paddingLeft="@dimen/activity_horizontal_margin"
 android:paddingRight="@dimen/activity_horizontal_margin"
 android:paddingTop="@dimen/activity_vertical_margin"
 tools:context=".MainActivity" >

  <fragment
      android:id="@+id/image_showing_list"
      android:name="com.example.gallery.ImageShowingList"
      android:layout_width="match_parent"
      android:layout_height="0dp"
      android:layout_weight="1" />

<fragment
    android:id="@+id/image_showing_list_list"
    android:name="com.example.gallery.ImageShowingList"
    android:layout_width="match_parent"
    android:layout_height="100dp" />

</LinearLayout>

A: If they are in a vertical LinearLayout, then assign android:layout_height="0dp" and android:layout_weight="1" to Fragment A.

A: make your linear layout android:orientation="vertical" and watch the magic happen


Secondary foreign language techniques like Arabic, Chinese language, Korean, Thai, Japanese, Greek and Russian all have distinctive alphabets. Mastering the alphabet is the first step to learn to learn and compose of these languages.
Naturally, there will definitely be a propensity to attempt to make issues appear to be the foreign language you're most accustomed to. Employing several alphabets, the noises you'll be encountering shall be completely different from The english language may seem. Did you know that the"th" smart is exclusive to your English foreign language and complex for people mastering Language to pronounce? Also, lots of sounds in other dialects shall be complicated for one to knowledge at the beginning. Don't be annoyed when you can't obtain a smart right on the primary consider. Intonation and emphasize make time to build up. Retain at it and you'll get better.
The Language alphabet, often called the Roman alphabet, is around looks, not about icons. The words are building blocks to make a text and usually do not have interpretation unto his or her self. Though not all posting solutions have similar reasoning. In truth, for some other expressions systems, the characters from the alphabet are signs that stand for a little something on their own. By checking out the alphabet as being a phonetic foundation, you miss out on the reason of the other dialect which is to use icons to construct which means.
In China, and that is a foreign language in accordance with icons, you can't pronounce anything should you don't realize its that means. In British, on the other hand, you could sound anything out according to the characters with no any clue exactly what the word means that. Don't make an effort to use the reasoning of your Roman alphabet to a new crafting product. Understand its reasoning for you to know the dialect.
Exactly like in Language, you'll must learn to identify creating in many typefaces and styles. Handwriting varies from personalised text and you will see adaptations of imprinted wording in addition. Look at cursive crafting, capitalization and also 1000s of distinctive produced typefaces that any The english language reader can easily detect. Nonetheless, a youthful boy or girl that has only just realized to publish the alphabet wouldn't have the ability to recognize a letter written in cursive.
Other dialects can provide this same problem. Also, some languages have various creating systems. Japanese, as an example, has a couple of publishing methods which have been all distinctive from the other person. The easiest method to master these a number of producing variations and fonts is always to show yourself to the many various varieties of crafting that can be found inside a foreign language to make certain that you're not puzzled when confronted with a unique type.
Looking at is a thing. Producing is yet another. Absolutely everyone recalls that stage once they were understanding how to write down the alphabet. How it would be a painstaking procedure that was a lot more similar to drawing the characters rather than to creating them. Over time, it turned out to be natural. Now, you're inside of a stage the place you're studying not simply precisely what the letters within the new alphabet appear like, but crafting them. Some languages, like Hebrew and Arabic are authored from directly to left behind. By trying to publish these different languages from left behind to suitable, it will not really be legible.
Envision if somebody made an effort to compose a phrase in The english language by publishing all of the key phrases backwards. It could take a look bizarre and difficult. All languages possess a unique method to write their figures and letters. Educate yourself on the purchase in the pencil-strokes and also the course accurately so your handwriting will undoubtedly be easily readable.
The main reason persons fail to discover is because they sacrifice very quite easily. It's not that the words is too tricky or as well not possible or way too distinct. Any one can perform knowing anything if they dedicate them selves into it. Finish the slowly uncomfortable part, realize that it's diverse from whenever you ended up being learning to examine The english language as the youngster while focusing on modest triumphs. Maybe you could acknowledge anything printed in distinctive typefaces or you were able to study a huge phrase out deafening devoid of pausing. Rejoice these milestones and maintain performing at it.


text:
Q: Local storage does not clean properly on mobile browser This will make me crazy. This happens on iphone 4S Safari(IOS 6) but not on any desktop browser.
Everytime before I make a new request I flush the jStorage, on Alert test1 everything is null as I expect. But the second alert Test2 shows an older data from storage but not the "data" received and setted in success function.
How is this possible?
$.ajaxSetup({ cache: false });
$.jStorage.flush();
    localStorage.clear();
alert("Test1 "+$.jStorage.get('token')+"tu:"+$.jStorage.get('user'));

$.ajax
    ({
        type: "POST",
        url: "rs/user/token",
        async: false,
        cache: false,
        beforeSend: function (xhr){

        },
        success: function (data){
            $.jStorage.set('token', data);
            $.jStorage.set('user',username);
            changemenu('menu.html');
            alert("Test2 "+$.jStorage.get('token')+"tu:"+$.jStorage.get('user'));
        },
        error: function() {

        }
    });

A: Turns out it has nothing todo with localstorage, STUPID IOS 6 safari caches all POST requests, so it secretly returns same token on every request..this is the dumbest thing I've seen for long time!
http://arstechnica.com/apple/2012/09/developers-claim-safari-in-ios-6-breaks-web-apps-with-aggressive-caching/
Is Safari on iOS 6 caching $.ajax results?


A Federal High Court, sitting in Abuja, Monday struck out a legal action challenging the nomination of Governor Muhammed Umaru Jubrilla of Adamawa State, as the gubernatorial candidate of the All Progressives Congress, APC, in the 2019 general elections. The suit instituted by a rival governorship aspirant and chieftain of the APC in the State, Mahmud Halilu Ahmed was struck out on the ground that it has become a mere academic exercise. Justice Iyang Ekwo, in his ruling on a preliminary objection, agreed with Governor Jubrillla that the suit has become an academic exercise, saying that it would not confer any benefits to any of the two parties. The judge added that since the governorship election had been conducted and winner declared, the issue of nomination for a party that had lost in the election was of no moment, having been overtaken by event. Ahmed, who came second in the controversial primary election that produced Jubrilla as APC candidate, had instituted a case praying for disqualification of Governor Jubrilla on the ground that he supplied false information relating to his academic qualification to the Independent National Electoral Commission, INEC. The plaintiff, through his counsel, Ubong Akpan, prayed the court to invoke section 177 of the 1999 constitution as amended and section 31 of the Electoral act 2010 to declare the nomination illegal, unconstitutional, null and void and, to bar the electoral body from accepting it. Further, he applied for another order seeking to prohibit the APC from submitting Jubrilla's name to INEC and that he should be used to substitute Jubrilla. In his ruling, Justice Ekwo upheld the preliminary objection and agreed that there was no cause of action to pursue by the parties as he struck out the case.