text:
El Cas Turisme Jove fou un cas de corrupció comés al Consorci Turisme Jove depenent de la Conselleria de Presidència i Esports del Govern de les Illes Balears del Govern de les Illes Balears durant la legislatura 2003-2007 amb el mandat de Jaume Matas (PP).

La causa va ser instruïda pel magistrat Miquel Florit, titular del jutjat d'instrucció 6 de Palma. I jutjat en vista oral per la Secció Primera de l'Audiència de Palma, presidida pel magistrat Juan Pedro Yllanes Suárez.

Cronologia
El 9 de febrer de 2008, el Diario de Mallorca destapà que el consorci de Turisme Jove de Balears, que en la legislatura anterior depenia de l'exconsellera de Presidència del PP, Rosa Puig, va llogar poc abans de les eleccions del 27 de maig de 2007 dos locals a Juan Francisco Gosálbez Rodríguez. Segons el diari, el 14 de maig de 2007 Gosálbez va constituir una societat que l'endemà va llogar fins a 2019 la seva pròpia seu social al consorci, per obrir-hi una sucursal de turisme juvenil. Aquesta és gestionada pel mateix departament del qual ell era cap de serveis i instal·lacions fins a aquella setmana. Gosálbez també va blindar el contracte amb una clàusula de rescissió de 300.000 euros. Des de llavors aquest home de confiança del Govern Matas percebé 4.500 euros al mes, més IVA, pel citat arrendament.

Els immobles, situats al barri palmesà de la Bonanova, sumen uns 200 metres quadrats i alberguen teòricament una oficina d'informació turística juvenil, que passa molt desapercebuda pel públic perquè no figura en el seu exterior més indicació que www.turismejove.com estampat en l'aparador, molt discretament. Fins i tot els actuals responsables del consorci no van saber de la seva existència fins fa poc. El contracte de lloguer va ser signat el 2 de gener de 2007 pel llavors gerent del consorci de Turisme Jove, Damià Amengual (home de confiança de l'exconsellera Puig), i la representant de Grup Fanodi Gestió SL, propietària del local que s'anava a arrendar. Com a administrador d'aquesta societat figura el mateix Gosálbez, en aquell temps mà dreta d'Amengual i qui portava la veu cantant en el dia a dia del consorci, segons diverses fonts.
Curiosament, la direcció d'aquesta oficina d'informació turística és la mateixa que el domicili de l'empresa particular de Gosálbez, dedicada oficialment a "serveis de neteja d'interiors: edificis, oficines, locals comercials, residències o centres sanitaris". Sobre els papers, ambdues ocupen els baixos del número 3 del carrer Francesc Vidal Sureda de Palma.
Segons fonts de la Conselleria d'Esports i Joventut "L'obertura d'aquesta oficina la va gestionar Gosálbez, que va defensar la seva ubicació per la proximitat de col·legis en aquella zona. Hi treballen dues persones, però no sabem molt bé quin servei es presta, ja que l'horari d'obertura és de 8 a 15, i els joves a aquestes hores són a classe"

El 18 d'abril de 2008 el Diario de Mallorca avança que Intervenció trobà irregularitats en Turisme Jove i el declararia en fallida.

A instàncies d'una investigació iniciada per Diario de Mallorca, es va descobrir que el consorci havia llogat poc abans de les últimes eleccions balears un local a la barriada palmesana de la Bonanova per instal·lar una oficina de turisme juvenil. Des de l'exterior tot just s'aprecia activitat laboral, però el Govern pagava religiosament un lloguer mensual de 4.500 euros més IVA. L'immoble és propietat de Gosálbez i de la seva esposa. És a dir, un càrrec del consorci s'autollogà un local i percebé uns ingressos anuals de 54.000 euros de les arques públiques, d'on també van sortir 180.000 euros per reformar-lo. En el contracte d'arrendament apareix una clàusula de blindatge: Si per qualsevol causa el Govern decidís rescindir pel seu compte, hauria de pagar uns 300.000 euros. El document apareix signat per l'exgerent Amengual.

Però les irregularitats comeses per Gosálbez no es limiten a aquest autoalquiler d'aquest local, en el qual pesa un préstec de 638.000 euros que s'abonen amb els ingressos mensuals que aporta el Govern. L'excap de serveis i manteniment va crear una societat, Grup Fanodi Gestió SL, en el també figura la seva dona. En els papers és aquesta empresa la que lloga el local, perquè no aparegui el nom del càrrec del PP. Es creu que aquesta societat falsificava factures per maquillar comissions.

A més, segons va esbrinar la Policia, Gosálbez també s'hauria apoderat d'una subvenció d'uns 18.000 euros que va abonar la Xarxa Espanyola d'Albergs Juvenils per l'intercanvi de joves en un campament d'Alcúdia, però que pel que sembla mai es va realitzar. També es creu que pagava amb diners públics viatges privats que presentava com a despeses de treball.

L'11 d'agost de 2008 la Policia va detenir diverses persones implicades en el cas. El 14 d'agost, el jutge de guàrdia, Antoni Rotger Cifre, va decretar per a Juan Francisco Gosálbez Rodríguez presó incondicional i sense fiança a petició de la Fiscalia Anticorrupció i l'acusació particular, el bufet Pomar, que representa l'organisme públic. Un altre dels principals imputats, l'exgerent Damià Amengual Aloy, va eludir la presó després de pagar 12.000 euros. Per contra, el magistrat va deixar en llibertat amb càrrecs i sense fiança a la tercera detinguda, la dona de Gosálbez, Maria Auxiliadora Pérez de Algaba. El mateix dia la Policia va detenir per ordre del Ministeri Públic a l'exdirector general de Joventut del Govern de Matas, Juan Francisco Gálvez Díaz, i el Grup de Delinqüència Econòmica va registrar el seu domicili al Molinar. No obstant això, com que no van trobar proves contundents contra la seva persona, la Fiscalia va optar per no demanar presó per a ell, i va quedar en llibertat també amb càrrecs.

El primer a desfilar davant el jutge i el fiscal Anticorrupció Pedro Horrach ajudat en aquest cas per Miguel Ángel Subirán, va ser Gosálbez, qui assistit pel seu lletrat Octavio Couto es va acollir al seu dret a no declarar. En segon lloc va prestar declaració Damià Amengual, qui es va considerar innocent dels delictes que se li imputaven, encara que del seu testimoni es van ordenar les posteriors actuacions judicials contra Gálvez. El que va ser número 2 de l'exconsellera Rosa Puig va reconèixer davant el jutge de guàrdia que no exercia cap control sobre el dia a dia del consorci. De fet, va dir que només anava a la seu "un cop cada dos mesos". Gálvez va afirmar sentir-se "enganyat i defraudat" pel seu amic Gosálbez, assegurant que aquest "s'havia aprofitat" d'ell. Així mateix, l'exdirector general va assegurar no haver-se emportat "ni un duro" del consorci. Gálvez va presenciar el registre del seu domicili, que es va desenvolupar des de les 20:30 fins a les 22:30 hores sota la supervisió dels fiscals Horrach i Subirán, i d'on es va requisar documentació i el disc dur del seu ordinador, si bé finalment va quedar lliure.

Damià Amengual va haver d'explicar algunes factures presentades per ell de restaurants, taxis, rams de flors, etc. Les explicacions varen ser bastant surrealistes i no van convèncer el jutje ni als fiscals. Així mateix, va admetre ser un "home de palla", i que realment manava el seu subordinat Gosálbez.

Els investigadors no trobaren les actes del consell de direcció durant els quatre anys de la legislatura del Partit Popular. Se sospità que haguessin pogut ser destruïdes o amagades. Aquests documents podrien ser reveladors per conèixer el 'modus operandi' del consorci, ja que quan es reunia el consell de direcció de l'entitat es prenien decisions de gran importància com ampliacions de capital, auditories o la compra de terrenys. En el consell de direcció de Turisme Jove participaven l'exdirector general de Joventut, Juan Francisco Gálvez, l'exgerent, Damià Amengual, la llavors directora general de Menors, un representant de Turisme, regidors de municipis com Llucmajor o Sencelles i tres representants d'ajuntaments on hi ha albergs (Alcúdia, Ciutadella i Formentera). En una ocasió fins i tot va assistir l'exconsellera de Presidència i Esports, Rosa Puig. També exercia un paper important dins del consell de direcció Juan Francisco Gosálbez, considerat com el presumpte cervell de la trama, era el secretari del consell i, per tant, l'encarregat de redactar les actes.

Diversos testimonis el van assenyalar a ell com la persona que portava les actes del consell de direcció. Aquests documents presumptament es deixaven en un prestatge a l'abast de qualsevol persona que entrés a l'oficina. L'exgerent de l'entitat, Damià Amengual, el suposat "home de palla", que va ser assistit per l'advocat Tomeu Vidal, també va confirmar que Gosálbez tenia ple accés a les actes del consell de direcció, com altres persones.
Amengual també va donar una dada rellevant en explicar que els contractes que signava no passaven pel consell de direcció perquè l'exdirector general de Joventut, Gálvez, li havia dit que no era obligatori segons els estatuts de l'organisme.

Diversos empresaris han reconegut que van inflar factures a nom del consorci per indicació de Juanfran. La més cridanera és la de l'empresari Marcos Pérez Martínez (MCO - Mallorquina de Construcciones y Obras), que, va ser detingut el mateix 11 d'agost de 2008, va assegurar haver reformat el local adquirit i auto llogat per Gosálbez i haver facturat uns 182.000 euros, dels quals 60.000 haurien anat a parar a la butxaca del capitost de Turisme Jove. De tot això, el gerent del consorci diu que no es va assabentar. A vegades, els empleats de l'oficina l'escoltaven "qualsevol dia d'aquests, ens tancaran a tots!".

Segons el fiscal, al març de 2005 van decidir canviar l'antiga seu del Consorci, al carrer Jeroni Antich de Palma, el lloguer era de 800 euros per unes oficines més grans al carrer Baró de Pinopar. La nova renda seria una mica més gran que l'anterior: 16.000 euros mensuals (el triple) per a una empresa immobiliària el representant, Matías Vidal Roselló també està imputat en el cas. El fiscal cridà l'atenció sobre el fet que ni un ni l'altre tenien competència per a comprometre el Consorci en un lloguer, i que havien estat advertits d'això. A finals del mateix any, Amengual signava el lloguer d'un altre local a la Via Alemanya de Palma a un segon empresari, Bernardo Carbonell Gual. L'import del nou lloguer era lleugerament inferior al subscrit el mes de març: 15.500 euros al mes durant el primer any, 13.000 els següents.

Un els proveïdors de Turisme Jove va declarar davant el jutge: "Juan Francisco Gosálbez ens va fer xantatge: o li pagàvem una tarifa o no ens deixaria llogar les instal·lacions del campament de la Victòria a Alcúdia i la nostra empresa d'activitats esportives i de temps lliure s'enfonsaria".

Diversos treballadors del Consorci van explicar als agents com a mitjan legislatura es va defenestrar a la comptable, Catalina Concepció Pou, col·locant per aquesta tasca a Jaume Cerdà, fins a aquell moment el xofer de Puig i persona de confiança de Gosálbez. La investigació policial evidència que el nou comptable mai feia preguntes sobre les elevades despeses de representació Gosálbez i Amengual.

L'11 de desembre de 2008 es va posar en llibertat a Juan Francisco Gosálbez per haver pagat la fiança de 12.000 euros.

Un dels encausats és Juan Manuel Maiz Chacón, empresari, productor i nuvi de la cantant Nuria Fergó. El jutge d'instrucció 6 de Palma, Miquel Florit, tenia previst prendre declaració en qualitat d'imputat Maíz, però aquest no es va presentar al jutjat a l'hora convinguda. El productor sí que va declarar el 30 d'abril a les dependències del grup de Delictes Econòmics de la Policia. Els investigadors van veure que una empresa vinculada a Maíz, la productora Backstage Specials Events SL, hauria pagat comissions (suborns) a Gosálbez per alguns treballs. La "mossegada" va aparèixer en una comptabilitat secreta de Gosálbez, on figurava el cobrament de 3.300 euros com a comissió del 20 per cent per diversos treballs adjudicats entre abril i maig de 2006 a proveïdors de Turisme Jove, entre ells Backstage. El nuvi de Núria Fergó va manifestar a la policia que va fer quatre treballs per a Turisme Jove, però no directament sinó amb la mediació del publicista Manuel Sáez, ja imputat en la causa. Maíz va afegir que dels quatre encàrrecs ell realment va fer només dos i que els altres dos (per 17.310,88 i 3.004,40 euros) van ser "subcontractats" per Sáez a tercers. No obstant això, Maíz va facturar els quatre treballs a Turisme Jove i el consorci li va abonar les quatre quantitats, encara que ell li va donar els diners dels dos treballs subcontractats a Sáez. Juan Manuel Maíz va rebutjar haver pagat suborns a ningú per aquests encàrrecs, ni tampoc haver inflat factures girades al consorci del Govern. Segons la pàgina a Internet de Backstage, aquesta productora gestiona i promou en exclusiva la cursa de Núria Fergó. En mitjans periodístics se situa a Maíz en l'òrbita del PP.

Es va investigar si alts càrrecs de l'anterior Govern del Partit Popular (PP) van anar gratuïtament a l'estiu del 2006 al Tour de França i si també van passar unes vacances a Portugal amb fons del consorci Turisme Jove.

El 17 de juny de 2009 José Manuel Maíz Chacón, va admetre davant el jutje d'instrucció que havia facturat dos treballs de publicitat al Consorci Turisme Jove que ell no havia fet. Maíz, defensat per Josep María Palà, va dir que donaria tot tipus d'explicacions i va mostrar tota mena de documents.

El 16 de juliol de 2009, Juan Francisco Gosálbez va implicar l'exvicepresidenta del Govern del PP, Rosa Estaràs, en el presumpte desviament de 120.000 euros de fons públics per compensar l'exregidor de Calvià, Jesús García Oeo. Gosálbez va assenyalar al jutge Miquel Florit que els diners, aconseguits mitjançant factures falses abonades a l'empresari francès de temps lliure André Villena, van acabar en mans de Oeo, que feia anys que reclamava al Govern per haver estat desposseït de l'explotació de l'alberg juvenil de La Victòria (Alcúdia). El cas La Victòria es remunta a finals dels 90, quan un Govern del PP va rescindir el contracte a les empreses Cel Obert i Interjés de Peguera, vinculades al regidor de Calvià del PP García Oeo, per explotar l'alberg del mateix nom d'Alcúdia. El campament i el casal depenien llavors de la Xarxa d'Instal·lacions de les Illes Balears, l'organisme antecessor de Turisme Jove.

A l'octubre del 2000 el Govern del Pacte de Progrés va denunciar a Rosa Estaràs, llavors diputada al Congrés, davant el Tribunal Suprem per irregularitats en l'expedient de concessió de La Victòria. El cas va arribar a instrucció 4 de Palma, que el va sobreseure quan el Govern del PP, constituït en 2003, va retirar l'acusació particular i el fiscal no va acusar. De forma paral·lela, García Oeo, és marit de l'edil del PP a Calvià Teresa Martorell, va seguir reclamant contra el Govern per la via administrativa i la judicial. Segons va revelar Gosálbez, García Oeo va reclamar per escrit a Xarxa d'Instal·lacions de les Illes Balears 120.216 euros, que coincideix gairebé amb la suma presumptament desviada anys després per l'exregidor.

Gosálbez va aportar, entre altres documents, l'acord de Turisme Jove de 2003 per retirar l'acusació particular contra Estaràs i canviar d'advocat, posant al sogre del director general de Joventut, Juan Francisco Gálvez, en els contenciosos de García Oeo. També l'Advocacia de la Comunitat Autònoma va enviar un informe a la lletrada de Turisme Jove afirmant que, com a màxim, calia donar a Interjés i Cel Obert 90.000 euros. El desembre de 2005 Turisme Jove va optar per indemnitzar García Oeo amb 11.903 euros, que l'empresari va cobrar.

L'exfactòtum de Turisme Jove, ja havia declarat el setembre anterior que Gálvez li va ordenar per escrit que paguessin, amb els 120.000 euros transferits abans per la Conselleria d'Esports i Joventut, unes factures. El juliol va afegir que les factures anaven a ser presentades en l'esmentat consorci per García Oeo, com així hauria passat posteriorment. Les factures van ser girades pel grup d'empreses francès CLEA, encapçalat per André Villena, que va reconèixer haver fet diversos negocis amb Oeo. D'acord amb Gosálbez, Rosa Puig, consellera d'Esports i Joventut, va signar l'ordre de transferència dels 120.000 euros al consorci, però probablement ignorava per què anaven a servir realment els fons públics. Les ordres per a l'operació les hauria donat la vicepresidenta Estaràs. Tot seguit, Rosa Estaràs, va anunciar que interposaria una querella contra l'imputat en el cas, Juan Francisco Gosálbez, per implicar-la dins de la presumpta trama de corrupció, i també contra "els que insinuen que he tingut relació amb el cas" André Villena, l'empresari francès que oficialment va cobrar en 2006 120.000 euros de Turisme Jove per unes estades de joves en albergs i hotels fictícies, va assegurar al jutge Florit que es va quedar 108.00 euros, atès que el Govern anul·là les reserves, però li va pagar les estades. Villena, defensat per Fernando Mateas, fou acusat de malversació i falsedat i va eludir la presó en desestimar el jutge la petició del fiscal per la seva presó preventiva. L'empresari sí que hagué de dipositar 130.000 euros per a la responsabilitat civil.

L'endemà, el 17 de juliol de 2009, l'exregidor del Partit Popular a Calvià Jesús García Oeo va negar davant el jutge que hagués cobrat 120.000 euros que van ser abonats pel consorci públic Turisme Jove a través d'unes factures falses. García Oeo, va ser citat pel jutge després de les declaracions de Juan Francisco Gosálbez. El que va ser responsable de Turisme Jove va afirmar que l'exregidor popular va ser la persona que va rebre aquests diners, i que va arribar a les seves mans després d'una ordre directa de l'exvicepresidenta Rosa Estaràs. Inicialment, aconsellat pel seu advocat José Ignacio Herrero, l'exregidor s'anava a negar a declarar. No obstant això, el fiscal Miguel Ángel Subirán va aconseguir que contestés a quatre preguntes abans de donar per conclosa la declaració. García Oeo va dir que era el responsable de l'empresa Interjes de Paguera SL. Aquesta societat va estar relacionat amb el consorci Turisme Jove entre els anys 1994 i 2000. Quatre anys després de rescindir el contracte va percebre 11.900 euros, segons ell. L'imputat va reconèixer que era cert que havia presentat un contenciós contra el Govern per donar per acabada aquesta relació i, encara que no podia assegurar-ho, creia que havia guanyat el plet. García Oeo va dir que coneixia André Villena, l'empresari francès que va facturar al Govern 120.000 euros per uns viatges per a joves que mai van arribar a gaudir. Va aclarir que aquesta relació amb Villena és perquè intervé com a mediador turístic i li ven places hoteleres que prèviament ha comprat. Finalment, García Oeo assenyalà que no era cert que presentés en mà a Turisme Jove unes factures de Villena o de les seves empreses. Per tant, va desmentir a Gosálbez, que va afirmar que l'exregidor va lliurar aquestes factures falses per uns viatges que mai es van gaudir, i que va rebre els 120.000 euros que es van abonar amb fons públics. El fiscal va sol·licitar al jutge que se celebrés una compareixença per sol·licitar mesures cautelars contra l'exregidor. El jutge va denegar aquesta compareixença, el que va molestar el fiscal. Anticorrupció preveié de nou una fiança de 150.000 euros a l'empresari en considerar que havia mentit.

El 23 de juliol de 2009 Damià Amengual, exgerent de Turisme Jove també va implicar l'antic regidor de Calvià del mateix partit Jesús García Oeo en la presumpta malversació de 120.000 euros de fons públics. El delegat a Balears de la fiscalia anticorrupció Juan Carrau i Manuel Pomar, acusador en nom del Govern, no van creure a Gálvez i van sol·licitar un embargament cautelar dels seus béns de 150.000 euros per fer front a les conseqüències pecuniàries del possible delicte de malversació de fons. Damià Amengual i Juan Francisco Gosálbez, els dos imputats penedits en el cas Turisme Jove, van coincidir a apuntar a la llavors vicepresidenta del Govern Rosa Estaràs com la dirigent que va autoritzar o supervisar el pagament encobert de 120.000 euros a l'exedil del PP Jesús García Oeo. Estaràs, ho seguí negant a través d'un comunicat, fet el 24 de juliol de 2009, igual que ja fes en una roda de premsa el 17 de juliol.

Al BOIB del 14 d'agost de 2010 es va publicar la dissolució del Consorci Turisme Jove de les Illes Balears i la seva integració a l'Institut de la Joventut.

El 30 de maig de 2011, la Fiscalia Anticorrupció va sol·licitar el sobreseïment del cas Turisme Jove, per a set dels 21 imputats contra els quals el jutge instructor, Miquel Florit, va decretar que continués el procés penal amb la finalitat que poguessin ser jutjats per aquests fets. En concret, es tractava de l'exsecretària general de la Conselleria de Medi Ambient, Maria de los Reyes; els empresaris Juan Pedro Carbonell, José Manuel Maíz i Matías Vidal; l'arrendador d'un local de Turisme Jove, Bernardo Carbonell; el director executiu de Sáez Urios, Antonio Noguera; i el publicista Joan Rosselló, si bé el jutge ha avançat que aquesta qüestió es resoldrà una vegada hagin estat presentats els escrits d'acusació del Ministeri Públic i l'acusació popular, exercida pel PP. Sobre els encausats pesen els presumptes delictes de suborn, malversació de cabals públics, falsedat documental, prevaricació, negociacions prohibides a funcionaris i defraudació.

El Partit Popular va donar ordres als seus advocats perquè es continués des de Balears amb l'acusació que va iniciar contra l'antiga cúpula del consorci públic Turisme Jove. Malgrat el canvi polític al Govern, el PP va decidir continuar exercint l'acusació contra els antics militants perquè entenia que haurien traït la confiança de la formació en apostar per ells quan van ser nomenats perquè ocupessin aquests càrrecs públics.

El Govern, a través de la Conselleria d'Esports i Joventut, va sol·licitar 27 anys de presó per a tres exalts càrrecs del Consorci Turisme Jove (CTJ) a l'Executiu que presidia Jaume Matas, l'exdirector general de Joventut Juan Francisco Gálvez, l'exgerent d'aquest organisme Damià Amengual i l'excap de Serveis i Manteniment Juan Francisco Gosálbez. En la causa s'ha investigat una suposada trama de corrupció que va deixar l'CTJ en situació de fallida tècnica, segons les acusacions. L'advocat de la Comunitat Autònoma al Govern de Francesc Antich es va presentar al procés obert el 2008 al jutjat d'instrucció 6 de Palma, a instàncies de la Fiscalia Anticorrupció, en qualitat d'acusació particular. L'escrit final sol·licitant les elevades penes de presó, però, va ser presentat el 29 de juliol, amb el popular José Ramón Bauzá al capdavant de l'Executiu. El criteri del despatx de lletrats que representa el Govern no va canviar en aquesta causa i malgrat el relleu al Consolat de la Mar, la Comunitat Autònoma va sol·licitar les mateixes penes de presó que el Ministeri Públic i pels mateixos delictes: continuat de malversació de cabals públics, continuat de suborn, continuat de prevaricació, frau a l'administració pública, continuat de falsedat documental, falsedat en document mercantil i negociacions prohibides a funcionaris.

Dos recursos de reforma interposats contra la interlocutòria que posava fi a la instrucció del cas Turisme Jove van mantenir paralitzada durant diversos mesos la fase acusatòria de la causa. Un cop resolts, l'expedient del cas li fou lliurat al PP, personat com a acusació popular, perquè pogués formular el seu escrit de qualificació sobre els fets investigats en aquesta causa de presumpta corrupció. Tot i que ambdós recursos, presentats pels empresaris Pau Pujante i Matías Vidal contra la interlocutòria que decretava el pas a procediment abreujat del procediment, no tenien efecte suspensiu i el titular del Jutjat d'Instrucció número 6, Miquel Florit, podia traslladar al PP perquè formulés el seu escrit d'acusació sense necessitat de resoldre abans els recursos, el magistrat va optar per decidir prèviament sobre ells, el que ha alentit el procés. Ambdues impugnacions van ser desestimades

Judici oral
L'11 de novembre de 2013 començà el judici oral. S'arribà a un acord de conformitat, i els acusats reconegueren els fets i la seva implicació.

Escrit de conformitat
L'11 de novembre de 2013, el fiscal Juan Carrau Mellado i les parts personades subscriuen un escrit de conformitat, en el Procediment Abreviat Núm. 2256/2008, a l'empara que estableix l'article 787.1 de la vigent Llei d'Enjudiciament criminal.

La primera conclusió es basa en el fet que Gosálbez es va apoderar de 18.957,25 € procedents dels fons públics del "Consorcio para la presencia y promoción del alberguismo juvenil – Red Española de Albergues Juveniles (REAJ)" que estaven destinats a programes del CTJ. Per això va utilitzar la cooperació de la seva companya Maria Auxiliadora. Per fer seus aquests fons, va confeccionar dos pressupostos i una factura, el contingut era totalment inveraç, ja que simulava l'efectiva realització de dos programes d'intercanvi de joves a l'Alberg Juvenil de la Victòria a la localitat d'Alcúdia, suposadament desenvolupats, el primer, els dies 12 a 16 de maig de 2007 i, el segon, els dies 3 a 13 de juliol de 2007, per import global de 18.957,01 €. En aquests documents es va fer constar que el proveïdor d'aquests serveis d'intercanvi de joves era l'entitat mercantil Grupo Fanodi
Gestión SL, propietat dels dos acusats Juan Francisco Gosálbez i Maria Auxiliadora Perez. Aquesta mercantil, l'objecte social és la realització de serveis de neteja i manteniment, es va constituir el dia 14 de maig de 2007, per la qual cosa difícilment podia haver elaborat els pressupostos de 9 d'abril de 2007 ni podia desenvolupar els programes d'intercanvi de joves que més tard va facturar i cobrar al Consorci de Xarxa d'Albergs després d'obtenir del Consorci de Turisme Jove el vist i conforme de la factura inveraç, ja que aquests programes i activitats no es van realitzar mai. De la quantitat així obtinguda, Gosalbez va repartir part de la mateixa a Damià Amengual.

L'acusat Gosálbez aprofitant la relació existent entre el CTJ i l'entitat mercantil Náutica Aventura S.L. que organitzava diversos viatges i activitats per al Consorci, va exigir als administradors i socis de la qual, els també acusats Antoni Dolç i Bartomeu Gayá, l'abonament de prestacions econòmiques per seguir mantenint aquesta relació, accedint als acusats a aquesta exigència davant el temor de perdre com a client a CTJ però fent-ho de manera que la seva empresa no suportés les despeses per aquest pagament il·lícit. Amb aquesta finalitat i per fer efectiva aquesta prestació econòmica, i actuant de comú acord, els dos socis van emetre l'any 2006 una factura a nom de Náutica Aventura S.L. per import de 19.723 € pel concepte de "Activitats estiu 2006", el contingut era totalment inveraç perquè no va respondre a servei prestat algun, i la va remetre al CTJ, ordenant Gosálbez que fos abonada al compte corrent de Náutica Aventura S.L. Un cop abonada, l'acusat Bartomeu Gayà va lliurar, en efectiu, a Juan Francisco Gosálbez una part de l'import de la factura, concretament 13.000 € en compliment del que s'havia acordat prèviament. De la quantitat així obtinguda, Gosalbez també va repartir part de la mateixa a Damià Amengual.

Juan Francisco Gosálbez va exigir també a l'agència de publicitat SAEZ-URIOS SL, que mantenia una relació comercial amb el CTJ, el pagament d'una comissió d'un 20% sobre l'import de les factures que emetés aquesta entitat contra el CTJ. Aquesta exigència, amb l'advertiment que si no l'atenien, perdrien al CTJ com a client, la van traslladar al també acusat Manuel Carmelo Saez, soci i administrador de SAEZ-URIOS S.L. Aquest, davant el temor de perdre els contractes i la relació amb el CTJ, va accedir a això, abonant a Gosálbez aquesta comissió, que va aconseguir un import global en efectiu d'uns 30.000 € aproximadament. La quantitat total d'aquestes comissions va pujar a 12.032 €. Simultàniament, Gosálbez, com a soci i representant de la mercantil UNEDUNA SL, titular d'un establiment de perruqueria a Palma va contractar diversos treballs de disseny d'aparadors i retolació per l'establiment amb Manuel Carmelo, soci i administrador de SAEZ-URIOS SL acordant ambdós compensarien l'import de determinades comissions procedents de les factures al CTJ amb els treballs que realitzaven per la perruqueria. En conseqüència, l'import d'aquests treballs es va descomptar l'import de les comissions. Això per import global de 9.726,14 €. A més d'aquesta quantitat Gosalbez va percebre altres 2.306 € per comissions de SAEZ-URIOS i d'un altre proveïdor que totalitza per al període 29 de març de 2006 a 26 de setembre del 2006 la quantitat de 12.032 €. També va percebre durant el seu càrrec, almenys, 17.000 € d'aquest empresari.

L'acusat Pau Pujante Nadal de comú acord amb Manuel Carmelo, va emetre també diverses factures contra el CTJ en què s'havia incrementat el preu de real en un 300%. Això va succeir, en dues factures. Un cop cobrades les factures lliurava a Carmelo, la quantitat en què el preu havia estat excedit després de rebre factures de SAEZ-URIOS per encobrir aquest pagament.
És a dir que del cobrat al CTJ va entregar 2.221,40 € (3.546,12 €-1.324,72 €). Aquests increments s'efectuaven per poder realitzar els pagaments als funcionaris i mantenir la contractació sense perjudici per a l'empresa.

De manera similar a l'efectuat amb altres proveïdors, Juan Francisco Gosálbez va decidir exigir a l'empresa Impremta Badia, que mantenia una relació comercial amb el CTJ, el pagament d'una comissió d'un 20% sobre l'import de les factures que emetés aquesta entitat contra el CTJ. Així de la factura de preu total de 760 euros, es van abonar 152 € a Gosalbez. Aquesta exigència, amb l'advertència implícita que si no l'atenien, perdrien al CTJ com a client, va ser traslladada a una persona no identificada de la mercantil Impremta Badia que va abonar a Gosalbez aquesta comissió. Gosálbez va repartir les comissions cobrades amb Damià Amengual que coneixia i consentia aquests cobraments.

Juan Francisco Galvez, Director general de Joventut de la Conselleria d'Esports i Joventut del Govern Balear seguint instruccions d'altres persones amb ascendència sobre ell, va consentir a beneficiar amb 120.000 € de fons públics a Jesús García Oeo que va gestionar que aquelles instruccions arribessin a Galvez. García Oeo es considerava perjudicat per haver estat rescindit un contracte amb l'administració per a l'explotació d'albergs juvenils. Per això, va formular una reclamació en la qual va exigir el pagament de 120.230 € en concepte de danys i perjudicis ocasionats amb la rescissió. Els serveis jurídics del Govern van considerar que únicament tenia dret a 11.903 €, i García Oeo va buscar la fórmula d'obtenir amb fons públics de manera encoberta, il·legal i arbitrària la quantitat de 108.097 € que els serveis jurídics consideraven que no tenia dret (120.000 € - 11.903 = 108.097 €). Juan Francisco Galvez va cooperar amb aquesta finalitat seguint instruccions d'altres persones i en data 2 de juny de 2006 va sol·licitar fons a la Conselleria exclusivament per "activitats en els albergs en el segon semestre de 2006". Tenint ple coneixement que aquests fons no eren per a les activitats indicades, va aconseguir que la Conselleria donés aquests nous fons al CTJ per la quantitat pertinent de 120.000 euros. En execució del que s'havia dissenyat, García Oeo va convèncer a Andre José Villena perquè elaborés una sèrie de factures (set) que no responien a cap prestació de serveis, que simulaven una relació mercantil i que anaven a permetre la distracció dels fons públics. La suma de les quantitats de totes aquestes factures fan un total de 108.097,50 € que coincideix amb la quantitat que García Oeo es creia amb dret a rebre de l'administració i els serveis jurídics li denegaven.
Si a aquesta quantitat se li suma la d'11.903,50 € que el CTJ també va pagar el 2006 conforme als serveis jurídics, s'obté un total (120.000,50 €) similar a la quantitat que García Oeo reclamava. Les factures, van ser emeses per Andre Jose Villena sabent que no responien a relació comercial alguna i presentades en el CTJ per García Oeo. Van ser pagades per ordre de Gálvez en execució d'ordres superiors, qui tenia ple coneixement que no corresponia amb cap servei prestat i que els fons que es lliuraven tenien un altre destí. Amb posterioritat, i mitjançant la contractació fictícia de les empreses de Villena se li va fer arribar a García Oeo els fons públics del CTJ que havien sortit mitjançant facturació falsa. Villena sabent que anava a cobrar les factures ja emeses i recepcionades, va procedir entre el 16-6-06 i el 17-8-06 a transferir, des de les seves empreses, 100.000 €, mitjançant 6 transferències a la societat de García Oeo, Interjes de Paguera SL.

Els acusats Damià Amengual i Jose Francisco Gosálbez, sense cap justificació, prescindint totalment i absolutament del procediment administratiu establert a aquest efecte, i sense tenir competència per prendre aquesta decisió, van procedir en representació del Consorci
de Turisme Jove a efectuar la contractació del lloguer de dos locals situats al carrer Baró de Pinopar de Palma, propietat de l'entitat mercantil ISLAND ESTATE SL, i traslladar la seu del CTJ a aquests locals. El contracte de lloguer és de data 23 de març de 2005, i se
subscriu entre l'entitat mercantil ISLAND ESTATES SL, que està representada per Matias Vidal Roselló, i el CTJ representat per Amengual. En ell s'arrenden dos locals situats al Carrer Baró de Pinopar núm. 22 de Palma, pactant-se una renda mensual de 16.000 € més IVA al mes i un període de 10 anys de durada. El canvi de locals es va realitzar sense cap necessitat ni justificació, i estant el Consorci ja en aquell moment en una precària situació econòmica.

De manera similar, Damià Amengual i Juan Francisco Gosálbez, prescindint totalment i absolutament del procediment administratiu establert a aquest efecte, van procedir en representació del Consorci de Turisme Jove a efectuar de manera arbitrària i il·legal la contractació del lloguer d'un local situat a Via Alemanya de Palma, propietat de l'entitat mercantil EDIFICACIONS VIAL S.A. eludint tots els tràmits administratius preceptius. El contracte de lloguer és de data 27 de desembre de 2005, subscrit entre l'entitat mercantil EDIFICACIONS VIAL SA, que està representada per Bernat Carbonell Gual, i el CTJ representat Amengual, relatiu al local ubicat al Carrer Via Alemanya núm. 13, baixos, per un període de 10 anys, pactant-1 renda mensual de 15.500 € al mes el primer any, i 13.000 € més IVA al mes des del segon any fins a la finalització del contracte.

Juan Francisco Gosálbez amb la finalitat d'obtenir la propietat dels dos locals situats al Carrer Francesc Vidal Sureda núm. 3, sense desemborsar diners propis i utilitzant els recursos econòmics del Consorci de Turisme Jove, va idear, planificar i portar a terme diverses operacions per fer seva, la propietat de 2 locals amb els recursos financers procedents del CTJ.

Així mateix, Gosálbez i Amengual, prescindint totalment i absolutament del procediment administratiu establert a efecte, varen adjudicar la realització d'obres de reforma del local
situat en la Carrer Francesc Vidal Sureda núm. 3 al també acusat Marcos Perez Martínez, el qual va presentar factures al CTJ per import global de 182.939,72 €, havent aquest últim cobrat l'esmentat import. L'import de les factures havia estat acordat prèviament pels tres acusats, sent notablement superior als preus ordinaris de mercat. Gosálbez va carregar sobre les arques públiques 4.500 € mensuals del lloguer d'un local que ni els mateixos empleats del Consorci coneixien, i va realitzar (amb fons públics) obres als locals, per 180.000 € que únicament van servir per revaloritzar la seva propietat. I van beneficiar l'empresari de la construcció, Marcos Perez amb una adjudicació il·legal i arbitrària i excedida per al valor de mercat. Juan Francisco Gosálbez i Damià Amengual van percebre per aquesta adjudicació d'obra la quantitat total de 60.000 € de l'acusat Marcos Perez. Això es va realitzar en tres pagaments, que es van efectuar en efectiu amb el lliurament dels diners en bosses en diferents cafeteries.

Els acusats Juan Francisco Gosálbez i Damià Amengual, prescindint totalment i absolutament del Procediment Administratiu establert a l'efecte, van adjudicar la realització d'obres a instal·lacions del CTJ al constructor ANTONIO TUGORES OSUNA. Gosálbez va percebre de ANTONIO TUGORES una quantitat que supera clarament els 6.000 sense arribar a excedir els 9.000 € per les tres adjudicacions.

Gosálbez va arribar a gastar fons públics per un valor total de 21.074,13 € en serveis i compres que, en absolut, revertien en benefici de l'administració i que no eren necessaris per a les funcions públiques encomanades i que únicament poden tenir la consideració de despeses personals i particulars. En cap cas l'acusat va acreditar que aquestes despeses fossin necessaris per a l'exercici de les seves funcions.

Damià Amengual va arribar a gastar, almenys, fons públics per un valor total de 10.176,18 € en serveis i compres que, en absolut, revertien en benefici de l'administració i que no eren necessaris per a les funcions públiques encomanades i que únicament poden tenir la consideració de despeses personals i particulars. En cap cas l'acusat va acreditar que aquestes despeses fossin necessaris per a l'exercici de les seves funcions.

Així, Juan Francisco Gálvez reconeix la comissió dels delictes i ha col·laborat en el seu esclariment. Damià Amengual en les seves declaracions judicials ha reconegut parcialment la seva intervenció en alguns delictes. Juan Francisco Gosálbez en declaració judicial va reconèixer la comissió de delictes i va facilitar informació sobre altres delictes que fins al moment no havien estat objecte de coneixement per la justícia. També ha reparat parcialment el perjudici ocasionat. Maria Auxiliadora Pérez en declaració judicial va reconèixer la seva intervenció en la comissió de delictes i també ha reparat parcialment el perjudici ocasionat.
Antoni Dolç des de la seva primera declaració policial i en declaració judicial va reconèixer totalment la seva intervenció en els fets i la comissió de delictes en relació a l'emissió d'una factura falsa i el cobrament d'aquesta. Els diners malversats (19.723 €) ha estat consignat per aquest acusat i el seu soci per reparar el dany. Bartomeu Gayá des de la primera
declaració policial i en declaració judicial va reconèixer parcialment la seva participació en els fets objecte d'acusació, ja que va admetre el lliurament i cobrament de la factura falsa. Els diners malversats (19.723 €) ha estat consignat per aquest acusat i el seu soci per
reparar el dany. Manuel Carmelo des de la primera declaració policial i en declaració judicial va reconèixer totalment la seva intervenció en els fets i la comissió de delictes en els pagaments a funcionaris. Jesús García Oeo i Andre Jose Villena han consignat 70.000 € per reparar el perjudici causat. Marcos Pérez des de la primera declaració policial i en declaració judicial va reconèixer totalment la seva intervenció en els fets i la comissió de delictes en els pagaments a funcionaris i la forma d'incrementar la facturació. També ha reparat parcialment el perjudici ocasionat consignant 2.300 euros. Antoni Tugores des de la primera declaració policial i en declaració judicial va reconèixer totalment la seva intervenció en els fets i la comissió de delictes en els pagaments a funcionaris i la forma de realitzar les contractacions. Pau Pujante Nadal en les seves declaracions judicials ha reconegut la seva intervenció en els delictes.

Concorre per a tots els acusats la circumstància analògica del vigent article 21.6 del Codi Penal en relació al retard en la tramitació de la present causa.

Es va retirar l'acusació a Miguel Rigo Sastre

Implicats
 Rosa Puig, consellera de Presidència i Esports (No imputada)
 Juan Francisco Gálvez Díaz, exdirector general de Joventut: 2 anys i 6 mesos de presó i inhabilitació per 10 anys per malversació continuada amb prevaricació continuada i falsedad continuada mercantil. I 6 mesos de presó per frau a l'administració.
 Damià Amengual Aloy, exgerent de Turisme Jove de les Illes Balears. 2 anys i 1 mes de presó i inhabilitació per 10 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. 7 mesos de presó, inhabilitació per 12 anys i multa de 100.000 € per delicte continuat de suborn. Inhabilitació per 10 anys per prevaricació. I 4 mesos de presó i inhabilitació per 10 anys per frau a l'administració.
 Juan Francisco Gosálbez Rodríguez, Cap de serveis i manteniment del Consorci Turisme Jove. Grupo Fanodi Gestión, S.L. i. Serveis Integrats Euroglobal SL. 2 anys i 4 mesos de presó i inhabilitació per 6 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. 1 any de presó i inhabilitació de 6 anys i multa d'11.000 € per suborn. Inhabilitació per 6 anys per prevaricació. 3 mesos de presó i inhabilitació per 5 anys per frau a l'administració.
 Maria Auxiliadora Pérez de Algaba de la Torre, companya sentimental de Gosálbez. 9 mesos de presó i inhabilitació per 3 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. Presó substituible per multa durant 18 mesos amb una cuota de 3 € diaris.
 Antonio Dolç Verd, soci de Nàutica Aventura  (actualment Esports85) - Viajes Patricia. 1 any, 1 mes i 15 dies de presó i inhabilitació per 6 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. Pena de presó substituible per 27 mesos de multa amb cuota de 4 € diaris.
 Bartolomé Gayà Orvay, soci de Nàutica Aventura   (actualment Esports85). 1 any, 1 mes i 15 dies de presó i inhabilitació per 6 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. Pena de presó substituible per 27 mesos de multa amb cuota de 4 € diaris.
 Manuel Carmelo Sáez Vidal, publicista soci de Sáez-Urio SL. 8 mesos de presó, inhabilitació per 2 anys i multa de 7.500 € per suborn. Pena de presó substituible per 16 mesos de multa amb cuota de 4 euros diaris.
 Jesús García Oeo, empresari de Cel Obert i Interjés de Paguera i exregidor de Calvià. 1 any, 1 mes i 15 dies de presó i inhabilitació per 6 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. Pena de presó substituible per 27 mesos de multa amb cuota de 4 € diaris.
 André José Villena, hoteler francès de les empreses S.A.L. (Service Atlantique Loisirs), C.L.E.A. (Concept Loisirs Europe Association), L.E.A., S.L.A (Services Loisirs Aventure) i de la portuguesa S.A.L. (Servicios de Lazer e Aventure). 1 any, 1 mes i 15 dies de presó i inhabilitació per 6 anys per malversació, prevaricació i falsedad mercantil. Pena de presó substituible per 27 mesos de multa amb cuota de 4 € diaris.
 Marcos Pérez Martínez, constructor empresa MCO (Mallorquina de Construcciones y Obras). 5 mesos de presó i inhabilitació per 3 anys per malversació substituible per 10 mesos de multa a 3 €/dia. I 4 mesos de presó a substituir per 8 mesos de multa a 3 € diaris i inhabilitació per 5 anys per frau a l'administració.
 Antonio Tugores Osuna, constructor. 9 mesos de presó i multa de 4.000 euros per suborn. Pena de presó substituible per multa de 18 mesos a 3 € diaris. I 6 mesos de presó substituible per 12 mesos de multa a 3 € diaris i inhabilitació per 18 mesos per frau a l'administració.
 Pau Pujante Nadal, empresari Picto Señalización. 9 mesos de presó i multa de 1.376,84 € per suborn. Pena de presó substituible per 18 mesos de multa a 4 € diaris.
 Miguel Rigo Sastre, empresari impremta Bahía. Absolt.
 María de los Reyes Carbonell Albertí, exsecretària general de la Conselleria de Medi Ambient i exconsellera del PP a l'oposició del Consell de Mallorca durant la legislatura 1995-1999
 Bernardo Carbonell Gual, arrendador d'un local de Turisme Jove. Edificaciones Vial. Pare de Maria de los Reyes.
 Joan Pere Carbonell Albertí, empresari de Promociones Es Puixet SL
 Antonio Noguera Palomino, director executiu de Sáez Urios SL
 Joan Rosselló, publicista
 José Manuel Maíz Chacón, empresari i parella de Nuria Fergó
 Matías Vidal Roselló, empresari
 Llorenç Jaume, empresari
 Jaime Cerdà, comptable del consorci (detingut però no imputat)

L'acord preveu el comís dels 42.500 euros que Gosálbez va cobrar en concepte de comissions i els 35.000 que va percebre Amengual, mentre que també hauran de fer front a abundants indemnitzacions en concepte de responsabilitat civil desglosats de la següent manera:

 Per la factura inveraç de la REAJ, Juan Francisco Gosálbez Rodríguez i Damià Amengual Aloy hagueren d'indemnitzar conjuntament i solidàriament amb 18.957,25 € a la Xarxa Espanyola d'Albergs Juvenils (REAJ). De manera susbsidiaria als anteriors l'acusada Maria Auxiliadora Pérez de Algaba de la Torre indemnitzaria aquesta quantitat. És procedent declarar com a responsable civil subsidiari a Grupo Fanodi Gestión SL per al pagament d'aquesta quantitat.

 Per la factura inveraç de Náutica Aventura, Juan Francisco Gosálbez Rodríguez, Antonio Dolç Verd, Bartolomé Gayà Orvay i Damià Amengual Aloy indemnitzar conjuntament i solidàriament amb 19.723 € al Consorci de Turisme Jove (CTJ). És procedent declarar com a responsable civil subsidiari a Náutica Aventura S.L. per al pagament d'aquesta quantitat. Es procedí al lliurament de la quantitat ja consignada.

 Sobre el pagament de comissions, no es derivaren altres responsabilitats pecuniàries diferents de les multes i els comissos sol·licitats.

 Per les factures per desviar 120.000 €, Juan Francisco Gosálbez Rodríguez, André José Villena, Jesús García Oeo, Juan Francisco Gálvez Díaz i Damià Amengual Aloy, indemnitzessin conjuntament i solidàriament amb 108.097,50 € aL Consorci de Turisme Jove (CTJ). Es va declarar com a responsable civil subsidiari Interjes de Paguera SL per al pagament d'aquesta quantitat. Es van declarar com a responsables civils subsidiàries les següents societats per al pagament de les quantitats:
 A l'empresa portuguesa S.A.L. (Serveis de Lazer i Aventure) la quantitat de 23.980 €.
 A l'empresa francesa C.L.E.A. (Concep Loisirs Europe Association) la quantitat de 8.267 € i la de 20.250 €.
 A l'empresa francesa S.A.L. (Service Atlantique Loisirs) la quantitat de 23.599,50 € i la de 5.250 €.
 A l'empresa francesa S.L.A. (Services Loisirs Aventure) la quantitat de 26.750 €. Procedí el lliurament de la quantitat ja consignada.

 Lloguer de Baró de Pinopar. No procedeix pronunciament civil.
 Lloguer de Via Alemanya. No procedeix pronunciament civil.
 Per l'adquisició d'immobles a costa del CTJ i el lloguer de Vidal Sureda, procedí la devolució al CTJ de les rendes que Grupo Fanodi Gestión SL rebé pel lloguer de l'immoble que ascendeixen a 48.510 € (4.410 x 11 mesos) declarant la responsabilitat civil directa de Juan Francisco Gosálbez Rodríguez i la subsidiària de Grupo Fanodi Gestión SL.
 Sobre les obres a Vidal Sureda, es va declarar la nul·litat del contracte realitzat. Igualment procedí la devolució al CTJ l'excés de preu de les obres que es xifra en 60.000 euros. I procedí a declarar la responsabilitat civil directa i solidària de Juan Francisco Gosálbez Rodríguez, Damià Amengual Aloy i Marcos Pérez Martínez pel pagament d'aquesta quantitat. Procedeix el lliurament de la quantitat ja consignada.

 Sobre les obres per al CTJ no procedí pronunciament civil.
 Sobre les despeses privades de Gosálbez, procedí la devolució al CTJ del il·legalment percebut que ascendeix a 21.074,13 € declarant la responsabilitat civil directa de Juan Francisco Gosálbez Rodríguez per al pagament d'aquesta quantitat.
 Sobre les despeses privades d'Amengual, procedí la devolució al CTJ del il·legalment percebut que ascendeix a 10.176,18 € declarant la responsabilitat civil directa de Damià Amengual Aloy per al pagament d'aquesta quantitat.

Gálvez va guanyar una plaça d'auxiliar administratiu durant el primer Pacte de Progrés, tot i que segons el Butlletí Oficial de les Illes Balears (BOIB) del 4 d'abril de 2002, va quedar el número 14 i no el primer en la llista d'opositors, com assegurava Matas. Al BOIB del 4 de maig d'aquest mateix any, se li va adjudicar una plaça en propietat a la Conselleria de Benestar social. Amb l'arribada el 2003 del Govern del PP, Gálvez va accedir a una plaça de lliure designació per a ocupar el càrrec de secretari personal de Matas. En concret, se la va adjudicar el llavors conseller d'Interior, José María Rodríguez, mitjançant una resolució del 7 d'abril de 2004. El concurs per a la provisió de llocs de treball de l'administració balear va tenir lloc, doncs, amb l'Executiu del PP. El dia 16 d'aquest mateix mes, Gálvez va assistir al seu nou lloc de treball, on va prendre possessió com a nova mà dreta de Matas, si bé tot seguit va sol·licitar continuar gaudint de l'excedència per ser un càrrec polític. Aquest ascens li va permetre aconseguir i consolidar el màxim complement salarial, va passar del nivell 14 al 19, de la seva categoria laboral.

Referències

Enllaços externs

Turisme Jove


text:
Libertarianism: A Luxury for Citizens of Developed Countries
By jsager99 March 27, 2013 Conservative free-market Libertarian Policy
© Josh Sager – March 2013
Personally, I have nothing against libertarians, as people, even though I often find myself thinking that their ideology is utopic and unrealistic. I think that most libertarians genuinely mean well and simply believe that society's needs can be better met through the market than through government programs (ex. eliminating the FDA in favor or private vetting bodies). In issues of non-economic policy, I often find myself agreeing with many libertarian ideas (ex. legalizing less-dangerous drugs), and can honestly say that the libertarian ideology is one that has some very valid points.
Unfortunately, there are a few key flaws in libertarian economic thinking that makes the ideology unrealistic and non-functioning in many areas of policy-making. Primary among these flaws is a fundamental lack of understanding of how a society's infrastructure develops and is maintained.
Libertarianism only Exists Once Society is Built by the Government
As far as I can tell, libertarian movements only form in societies which have already developed a national infrastructure; the existing government has already levied taxes on the population in order to build a system of roads and bridges, and public services. Whether in Europe, the Americas, or Asia, there is no recorded instance of a libertarian society developing on its own, outside of a society that set down its national infrastructure through democratic legislation, a monarchy or even an autocracy.
The fact that libertarian movements only develop after the state infrastructure has formed suggests that libertarian economic policy only occurs to people who live in developed countries and is not conducive to the initial formation of a state infrastructure. The huge free-rider problem inherent to the creation of a national infrastructure functions as a seemingly insurmountable hurdle for the creation of a purely libertarian country.
In societies that lack a national infrastructure because their government hasn't built it yet (ex. underdeveloped countries and some developing countries), the idea that private enterprise can create said infrastructure is absurd to people. They are currently living in a society where the government is leaving things up to the private market, yet the market is simply not working out.
Once the government in these societies eventually builds the national infrastructure, some people forget that the private market failed them in the past and begin to believe that the way to make things more efficient is to let the private sector provide for society's needs—it is these people who become libertarians.
Put plainly, an economic libertarian is simply somebody who takes the infrastructure of their society for granted once things are built up enough that they can function—the roads are built, regulations are in place, and basic public services are functioning. These people are wholly ignorant of what society actually looks like without government, so they create an idealized vision of this "small-government" society to cling and aspire to.
Here is a practical example of this effect: If you live in a society that is being ravaged by food-borne illness, yet no private-sector solution is developing on its own, then you are likely to support a public-sector regulatory body. The libertarian argument that the private sector can take care of food safety better than a government agency is demonstrably untrue, as they are currently living in a situation where the private sector is NOT taking care of their health. Eventually, once the government forms a regulatory body and people stop dying in large numbers due to food-borne illness, many people forget what life was like before the government got involved, and only see the costs of the regulatory agency. These people are the libertarians who will argue to everybody else that government food-regulation is oppressive and expensive, thus everybody would be better off if food safety were left up to the private market.
If society listens to these libertarians, food safety will almost-certainly become a problem again—when the public-regulatory infrastructure decays—and the government will likely have to step back in as the death toll mounts.
Why Don't Libertarians Just Create their Own Societies in "Small-Government Paradises?
As most libertarians see the state as an oppressive and stifling force, it would make logical sense that they would flourish in areas without an existing national infrastructure and strong government establishment. Undeveloped countries in Africa, Eastern Europe and Asia—which lack a powerful government—would appear to be much better locations for libertarians then countries with more powerful governments. After all, it would be much easier for libertarians to simply move to small-government states then to force big-government states to change their entrenched policies (ex. rather than fight in American politics to reduce taxes/regulation to Somali levels, why not simply move to Somalia and save yourself the trouble).
If the libertarian economic ideology is to be believed, areas without large amounts of existing government would be the perfect places to exist as a libertarian: a lack of regulations on products would breed market competition, rather than centrally planned economic outcomes; a lack of a government-printed paper currency would give people the ability to deal in precious materials in economic activity (the gold standard); a lack of taxes on the population and producers would allow them to take home more of their profits, thus no money would be removed from the private sector by the government. In short, these "small-government" locations would seem to be a much better place for a libertarian then any "big-government" state like the USA.
Unfortunately for libertarians, these small-government areas do lack something that "big-government" countries tend to have: an existing national infrastructure. The societies in these countries have already put in the money to build the national infrastructure that allows business to function (through the "repression and theft" of taxation).
If libertarians were simply to move to small-government societies, they would have to pay for the creation of their own infrastructure (ex. private roads and railroads), and would not be able to utilize the already finished, publically-funded, infrastructure of the developed countries. In this, the libertarians are trying to have things both ways—they want to keep the infrastructure that was created by the "oppressive big-government taxation" on which to base their new libertarian paradise.
As the libertarian system cannot create the initial infrastructure necessary for a functioning society, libertarians simply cannot move to one of these "small-government" societies and develop it in their own image. Such societies don't yet have the roads, laws, civil protections, and national defenses that make commerce stable and profitable, for the simple reason that government is too small. Without this infrastructure to support private profits, libertarianism falls apart and the private sector has no incentive to create the infrastructure in the first place (of course, once the government grows and builds the infrastructure, libertarians will happily move in, start complaining about taxation, and pushing to abolish the state).
Libertarians: You grew up in a society that had its infrastructure built up over centuries through the accumulated taxes/labor of previous generations. Your attempts to disassemble the government that made this infrastructure possible to the point where it can no longer function and then label the resulting society as libertarian is insulting to your ideology. If libertarian policies can most efficiently allocate resources and create utopic societies, then you should simply organize and prove it without having to rely on the crutch of our existing infrastructure—go to a small-government developing country, build your libertarian society and prove all of us disbelievers wrong. On the other hand, if you need to rely on our country's existing infrastructure in order for your ideals to function properly (ex. using existing roads to get goods to stores because nobody is willing to pay for new ones), then I would ask that you take a good long look at your beliefs' central tenants.
Posted in Partisan Policy, Policy Discussion, Privatization, Regulatory Policy, Tax Policy
21 thoughts on "Libertarianism: A Luxury for Citizens of Developed Countries"
tiffany267
Yet another moron blathering about "libertarianism=Somalia" without the slightest idea what you are talking about.
I had to stop reading seriously after you said that government "created society". It's possibly worth a medal for the most childish statement I've read anywhere on WordPress. As far as infrastructure is concerned, it was the innovation of many generations of relatively free individuals – not of the state – that built the "society" off of which you leech.
Either you support liberty or you're evil.
I have a feeling I know which camp you fall in.
In love of liberty.
jsager99
Congratulations for proving my point.
You fundamentally lack the understanding that it was the government that paid for the roads, railways, internet hardware, and all of the other things that make modern commerce possible. Unless you are claiming that our national infrastructure was built by private investment (in which case I will ridicule your ignorance), not government projects, then you must concede this. You are correct that it was "generations of relatively free individuals" who built society–that is, the government used the tax revenue from these individuals to build society.
Again, I challenge you to live by your ideals and voluntarily go to an area where you can live free of government "tyranny" and the infrastructure that was built with such compelled funds. Go see if you can set down an infrastructure through voluntary associations between free individuals where there is no government compulsion.
I suggest that you re-read the portions of the article detailing how libertarians lack an understanding as to how society's infrastructure forms and how they always want to build their libertarian system on the base of an existing society.
I support liberty, but I also understand that there are things that need to be left up to the government because there is no way for the private sector to provide them equitably (national defense, education, healthcare, civil defense, regulation, currency, etc.).
You do not support liberty, then. And you already knew that, so don't bother trying to lie.
Your ilk is precisely the disgusting, anti-human evil force in this world causing the problems from which we now suffer.
I don't need your stupid suggestions to read your horribly amateur rant. In your first paragraph you couldn't even distinguish between "than" and "then."
Here's a reading recommendation – Why don't you pick up a book on economics sometime? Or perhaps anything written by Murray Rothbard? Then, try and write something of substance – oh wait, there's nothing of substance to say in opposition to freedom. That's why our leaders sound like idiots.
I would like nothing better than to live by my ideals, in precisely the "infrastructure through voluntary associations between free individuals where there is no government compulsion" that you so openly detest. When the parasitic thugs of this world give up their demands to control those who create value, those who innovate, those illustrate the brilliant capacity of humankind, THEN we will finally reach liberty.
Tiffany,
First of all, raging at me will do nothing to cover up the gaping hole in your ideology. I like libertarians on some issues (ex. drugs/drones/gay marriage/abortion), but this doesn't change the fact that libertarians cannot fix the free-rider problem that prevents your ideas from becoming reality. Simple game theory dictates that rational actors will always want their opposition to pay the costs for things that benefit everybody, as it acts as a de-facto subsidy to everybody else–this is why the government exists in order to force everybody to contribute into the upkeep of society.
Secondly, I have read about economics, from multiple different schools of thought–this was required of me when I got my degree. I suggest that you reread Adam Smith's work a little before you start universally deriding the government's contribution to society's creation.
Thirdly, you should really look at when innovation tends to dramatically increase in society. Such leaps occur after the national infrastructure is built and a significant portion of the population becomes better educated. Without the public schools, such innovation would be less likely to happen
Please look at this rationally: just as socialism cannot work due to its stifling of innovation and lack of risk/reward systems, libertarianism cannot work due to its regression towards an under-developed state. What I propose is a mixed system, where everybody pays into the government in order to ensure that society remains functional enough that our economic markets can be left alone.
What you see as liberty is simply anarchy and requires a level of purism that makes any resulting society likely to fall into feudalism (without the democratically elected government to ensure order, power becomes centralized with those who have the means of production and the weapons).
pyrodice
Well gosh, why aren'y you living in a country with plenty of government control and shuck off those freedoms you don't use anyways… North Korea's supposed to be pretty cool, but if you insist the discussion is about African nations, there's always Congo.
Understand this: Every bit of that argument works for "other people's freedoms" just as well. Say: Slavery.
"Libertarianism only Exists Once Society is Built by the Government" …'Abolition only exists once society is built by government' Except you don't really GET your own paradigm: Society isn't built by government. Nor is community. Those things are just people. All this nonsense about who will build the roads ignores that private road-building companies are the ONLY ONES building the roads, right now. Today.
It sounds like the argument boils down to "Government has to make us interact, because if they didn't, we wouldn't know how to do it correctly". Which sounds like a disingenuous claim that government either isn't human, or isn't representative of its people. The only difference between people and their government is that their government pays no penalty for being wrong with the people's money.
You have clearly read a few of my other articles, so you should already know how against government abuses and oppression I am–that said, this hasn't prevented you from making this assertion.
The government is necessary to provide many services and the rightful owner of the land that Bundy is illegally using. This is a simple matter of property rights, where one entity is taking the property of another without permission, and I find it amazing that somebody who purports to support capitalistic markets supports Bundy in this.
I suggest that you read this article: https://theprogressivecynic.com/2012/10/21/why-not-to-run-government-like-a-business/
"You have clearly read a few of my other articles"
I never have, but I've apparently guessed well, from having this discussion innumerable times with similarly minded people.
"so you should already know how against government abuses and oppression I am–that said, this hasn't prevented you from making this assertion."
Not having read your other articles, nothing 'prevents' me from making an observation that your actions counter your claims. My point is simply this: You cannot have government do ANYTHING to protect its citizens, such as defending them against force, or theft, without first claiming the power to initiate force, and theft. As such, government IS a failure, and only exists due to an illusion of legitimacy. Without that illusion, but every other aspect fundamentally the same, such an organization is also called a 'mafia', or a 'warlord'. An organization with that ability to defend one's 'citizens', or 'customers' against force and fraud, and legitimacy, WITHOUT the ability to utilize it on them is never called a government.
Government has no 'rightful' claim to the land Bundy is using. No other person or group of people can circle a section of a map and say "we own this", without a better basis for that claim. Government not only DID that, but then left it abandoned like a car, broken down by the side of the road. Government's OWN rules say that abandoned property is no longer owned by the original owner, and despite Bundy's family having achieved ownership in the traditional manner: Homesteading, people are still taking government's claim at face-value, without ever asking how THEY acquired title to it. Government, despite your claims, is not necessary to provide ANY services, ever. Any services it does, it took the market from others, by law, and as such, "by force". I suppose Lysander Spooner came by his anarchism honestly, when the government legislated his attempt at a postal service into outlawdom.
"The purpose of a vast majority of corporations is to make a profit for its investors." …No mention in your analysis of how that's done. Economics 101 should not be thrown out just because one thinks they've moved past it… Supply and demand requires a demand. If a thing is wanted, that means people are willing to pay for it. If a thing is NOT wanted, who are you to force it on them, undemocratically? What do you call a company who does things that people don't want? You don't – It's out of business.
What do you call a government that does things that people don't want? Government.
All I advocate is this: You deserve to be FREE. Safety is an illusion, convenience can be provided by the private sector, but freedom can only be achieved through REMOVING government. At this point, I usually get objections about societies with no rules, but anarchism isn't ABOUT 'no rules': it's about no RULERS. Nobody ABOVE rules. And if you think we have rule of law today, check to see what happens when a cop breaks the laws. It's not what happens when you do.
To mention the profit-motive of a private prison system is to ignore that the same motive exists for the PUBLIC prison system. Jailors, guards, construction, prosecutors, parole officers, these people all vote. The private prisons don't even have room to exist if, for example, you got rid of the prohibitionary laws with no victim.
To claim that the poor will be plowed under in a private society with no government is to be ignorant of what prevents people from working, and what motivates them to start. Minimum wages mean that if what I produce isn't worth, say, $10.00/hr, it's not worth hiring me, as long as he's threatened with prison, if he hires me for less. But if what I produce is worth $6.00/hr, and there's no government, you could at least pay him $5.00/hr, and then he'd be employed, and you'd get some chore or another done for you. All the rhetoric about the rich running things ignores that the rich need things made for them too, and the guy in the Lamborghini plant has a family to feed, too. To presume that only government standards keep companies producing good and safe products is to ignore that, given the existence of Hyundai, people still purchase BMWs for 3 times as much, and BMW isn't driven out of business.
But understand: If BMW fundamentally miscalculates what people WANT to receive, THAT will drive them out of business. Government will simply pass the cost along to you, if they're wrong… and they're wrong quite often. For those businesses who DESERVE to go out of business? Somehow THOSE are the ones government is protecting. You may need to review why this happens, and what message it sends to them.
Remember such things as "Governments exist for the sole purpose to serve their citizens' interests." when you try and explain wars. It's not RIGHTFUL to murder other people because it's in these people's "interests".
This article raises what seems to me a point that I haven't often seen addressed by those who advocate adopting Libertarianism on a national scale. How exactly do Libertarians see this conversion (or reversion, as they would probably say) playing out? For example, it's an easy matter to say "all roads should be private" and list all the reasons why this might be a good thing. But seriously, how do Libertarians see this working in the case of the already-built interstate highway system? If the goal is to minimize/eliminate government, who exactly would preside over this sale? And once that issue is resolved, how exactly would the profits of this sale be distributed? Not to the government surely, since the whole point of Libertarian privatization is to eliminate the government's role entirely. So who would receive the profits from this sale? All citizens? How would these profits be distributed? And if distributing profits from the sale of a public asset is indeed the solution, I have to say that it sounds awfully redistributionist to me. And isn't redistribution of wealth one of the things that Libertarianism seeks to avoid?
Libertarians usually have ready answers for most questions about government, so I'm looking forward to reading your thoughts on this matter Tiff!
Er, a sentence got left out by mistake. Since there doesn't seem to be an edit function, please insert the following:
Should the existing interstate system be privatized?
(the above sentence should go right before: "If the goal is to minimize/eliminate government, who exactly would preside over this sale?")
As a simple answer to your question: Libertarians DON'T broach this subject and naturally assume that entities in the private sector will find a way to buy the roads and turn them into a competitive venture.
Libertarians want to eliminate government, but they really don't care who gets what and how things are run in the immediate aftermath–their ideology compels them to believe that the "invisible hand" will result in things becoming more efficient and cheaper over time. Basically, they think that the state should simply hold a fire-sale of public services where bidders essentially hold an auction for public utilities; once this auction is over, market competition will (theoretically) allow the best owners to cannibalize their fellows.
While I wholly disagree with this progression, this is roughly what Libertarians theorize as the natural extension of their policy trajectory:
Deregulate -> Privatize -> Darwinian competition between companies -> Libertarian free market makes everybody happy -> Explosive economic growth
Here is what really happens:
Deregulate -> Privatize -> Monopolies form -> Private interests begin milking the consumer -> Corporate feudalism begins to take power -> Economic collapses start as demand plummets
Walter Block's "The Privatization of Roads and Highways" is the most thorough analysis of the roads. It is available free in epub and pdf here:
https://mises.org/document/4084/The-Privatization-of-Roads-and-Highways
Libertarians do think about and discuss these issues on a regular basis.
Public Joe
I agree that libertarianism is a ridiculous, spoiled child philosophy – "anarchy for everyone but me". However, I had to stop reading after the second or third English error. With such a poor grasp of the English language I am unable to begin supporting what you are saying. Even if you have good ideas, stating them in such a poor manner undermines your argument before you even get to make it.
"society's needs can be better met through the market then through government programs"
THAN should be used here. "Then" means that something follows something else.
"I often find myself agreeing to many libertarian ideas"
Agreeing WITH. If you agree TO something, it is followed by an action – I agree to do something. I don't agree to your ideas, I agree WITH your ideas.
"Once the government in these societies eventually build the national infrastructure"
eventually BUILDS. government (single) builds. governments (plural) build.
I would go on, but it hurts my brain to read your "writing".
Al Pha Satori
Who's the "spoiled child" that wants what they haven't earned? I'm all for charity, but what's in place at this time is robbery, plain and simple.
The answer to your question is: you
In wanting to build your libertarian paradise in an already developed country–you know, one where a national infrastructure is already in place due to those horrible taxes–you are wanting to use tax revenue while remaining ideologically "pure." Your libertarian ideals can't build anything from scratch, thus you are forced to convert an existing country to fit you unrealistic ideals.
If you'd bother to read/research, you'd know that 100% of income tax goes to pay a small fraction of the interest on the nation's "debt" to the thieves over at the "Federal" Reserve.
I take issue with a few claims made in this article.
There seems to be a general sense that libertarians somehow believe that liberty is the only factor determining the wealth of a country. Of course that isn't true. If you look at how impoverish Somalia was before its central government collapse, you probably aren't surprised at the state it is in now. (Also see http://mises.org/daily/5418 ) Freedom doesn't instantly provide wealth. And freedom isn't the only factor that determines the rate of economic growth. Lots of other factors matter, such as cultural values, natural resources, opportunities for division of labor and trade (both domestic and foreign), etc. Somalia actually did fairly well without a central government, if you compare it to similar African nations.
I think the reason a lot of Libertarians don't just move to Somalia is that they would rather live under "tyranny" than take a huge cut in their standard of living. Peter Thiel believes it is more expensive to build new infrastructure than to reform existing countries: https://www.youtube.com/watch?v=KgH7Lv2gQdk (it's near the end in with the questions). A lot of people don't have skills that earn much money in Somalia. I've also heard it is very difficult to buy land there, mostly because the locals rarely sell; but I'm not sure about that.
I also don't think it is accurate to describe a lot of places as "small-government." While the governments are less powerful than the USA, they are still usually powerful enough to coerce individuals. There are many countries with lower taxes, but in these countries it is often not possible to adequately protect property rights. The governments (like they usually do) insist on a monopoly of force, and so one cannot even simply hire his own security to protect his property. The ability to protect one's private property is essential. Without it, there will not be economic growth. In short, even though the total government is smaller in many places, USA governments do a comparatively good job of protecting property; that counts for a lot when it comes to economic growth. I think the various "freedom indexes" that exist represent this fact.
In addition, many places with "small-government" do not have good mechanisms for influencing the governments toward adopting pro-freedom policies.
I believe this statement is completely wrong: "Primary among these flaws is a fundamental lack of understanding of how a society's infrastructure develops and is maintained." Libertarians do understand very well how most infrastructure was developed and maintain in 1st-world countries. They know that it was either built by the government, or built by industries highly regulated, subsided, taxed, etc. by the government. In fact, most libertarians I know understand this a whole lot more than the average person. What I think you really meant to say is probably something like, "Primary among these flaws is a fundamental lack of understanding of how impossible it is for a society's infrastructure to be developed and maintained in a purely free market." That's a fair criticism; the statement from your article is not.
"…libertarian movements only develop after the state infrastructure has formed…" This isn't really true. There has been a libertarian movement in the USA since before it was formed. It didn't really have much infrastructure to speak of at that time.
Ultimately, I think the article is a little more negative than it should be. Let's do the 95% of things that we agree on, then we can fight about the last 5%. Based on what you've said, you probably agree with libertarians' moral argument against government-funded infrastructure. You are simply claiming that the free-market can't build infrastructure, and the utilitarian thing to do is to have the government do it. Thus, I'm guessing that if somehow a person could "prove" to you that the free-market can build infrastructure, you'd be happy to support the libertarian position on this issue. I can certainly understand and relate to that position.
But since you brought up the topic, I will make a brief attempt to argue that free markets can in fact handle infrastructure. First, I should note that it isn't really realistic to expect libertarians to be able to point to modern examples. Markets today are highly regulated. Governments provide so many roads "for free" that it pretty much impossible to build a road profitably. Governments regulate energy so much that it isn't possible to build a "free-market" oil pipeline or electricity grid.
One of the best historical examples is Great Northern Railway: http://en.wikipedia.org/wiki/Great_Northern_Railway_(U.S.) It was one of the (if not the) most successful railroads of its time, and it was the only one built without government funding. It covered a huge area. It defies most of the logical arguments that claim that building private transportation isn't possible.
I would also recommend you take a quick look through this article: http://mises.org/daily/5266/
While it doesn't directly address your claim that the free market wouldn't build infrastructure, it does provide examples of relatively unregulated companies building infrastructure.
In conclusion, I think it is quite fair for you to have doubts that a society without government would develop infrastructure. After all, we don't have any really good examples of it happening. But I think you are writing off the possibility too quickly. We do have lots of examples of infrastructure being built without direct government involvement. I think that warrants you admitting that it at least might be theoretically possible.
Josh, although you make several valid arguments concerning what you call "libertarians", I think it is important to at least mention the fact that the libertarian philosophy includes a rather diverse set of thoughts and ideas, i.e., libertarian socialism, left libertarians, right libertarians, anarcho-capitalists, anarcho-syndicalists, minarchists, market anarchism, etc. I would suggest that the current predominant libertarian ideology is either Minarchist or Anarcho-Capitalist in which case minarchists favor a limited government. The message of liberty and the non-aggression principle are the foundation of libertarian philosophy. I don't think anyone can argue against maximizing liberty or opposing the initiation of force. Do you?
I wrote this article with the mainstream American libertarian movement in mind (as you mention, a mixture of miniarchism and anarcho-capitalism).
As to the non-aggression principle and the idea of liberty: these are wonderful concepts in theory, but they break down in practice.
The non-aggression principle would work if everybody were moral, but this is not the case. As there are immoral actors in society, some monopoly of force is necessary to enforce order and ensure that these elements don't act in a predatory manner towards others; this, in itself, would be force, thus the non-aggression principle would not be implemented.
Liberty is a wonderful ideal, but it lacks a unified definition–in addition to this, negative liberties and positive liberties almost always conflict and create a situation where society must prioritize. I go into this further in the following article: https://theprogressivecynic.com/2013/05/10/the-differing-definitions-of-liberty/
NarrowbackSlacker
Great post. Never mind the trolls.
Steve Pender
The government didn't pay for anything that they didn't first coercively extract from the people. The goal of the people in this photo (and libertarians in general) is to either drastically reduce or completely eradicate the institution of taxation, of forced payment for services, and replacement of all such services by pay-to-use ones, as in the free market. The government takes money from us, pays companies to build roads, and skims some off the top. We, the public, are not allowed to own nor have any control over the terms of use. In a market, there is a natural ratcheting effect, where the power to not buy forces service providers to give increasingly larger portions of the producer surplus to the consumer. We see this in a hyper-accelerated version in the smartphone or computer industry, where every year we get better value for our money. Deflation is a natural effect of improving production efficiency over time. Contrast a mall with the DMV. Contrast an airplane's cleanliness with a subway. Read Bastiat's That which is seen, and that which is unseen. Suppose roads were privately owned by private owners (ourselves, shareholders)… we'd likely see the gradual eradication of stoplights in preference to roundabouts to increase throughput and maximize use (profits). Since the most used commodities like flour, eggs, milk are very inexpensive, we can be certain that road access will be as well. If not, then that'll incentivize more bus/mass-transit solutions. Rush hour traffic where most people are the only person in their 3k lb car is a symptom of the stale commons that the govt has produced in the free for all access to roads. The solution could be rush hour price increase. Can't afford that? Use a bus. Plenty will opt for that.

redpajama_set_name: RedPajamaCommonCrawl


ORANGEVILLE, ON – David Tilson, Member of Parliament for Dufferin-Caledon, today hosted his annual Seniors Information Expo at the Orangeville & District Senior Citizens Centre in Orangeville.
Many local residents joined Mr. Tilson at the Expo to hear four presentations on various topics including: home renovations, scams and fraud; mental fitness; and Orangeville history. Special guest speakers included: Lindsay John Croft (The Home Updaters); Constable Scott David (Orangeville Police Service); Shannon Brinkman and Sarah VanDyke (Heritage River Retirement Homes) and Diana Tracey (Heritage Orangeville Committee).


Tell us about your target market.
Primary Keywords, you want to target.
Secondary Keywords, you want to target.
Briefly describe the type of customers/audiences/visitors you want to target.
Tell us briefly what is the geographic scope of your market- International /National/ Regional/Local?
List at least 5 adjectives that you think describe your company or should describe your company in order of relevance / importance to customers.
What are differentiating selling points? Why are your products or your services are better than your competition (both online and offline competition)?
Who you think are your major competitors online? List their names and your comments.
List existing domains you are using?
Are you using, any web stats (statistics) for your current site and monitoring the visitor status regularly?
Has your website been optimized for your target keywords?


To me the meaning of home is something you can't describe in words. It's a warm feeling of comfort that you get when you're home. A house is a place with a roof, a door and a room, but a home is something only you can make. A home is different for everyone, but people can agree that the foundation of a home is love and strength, the walls of a home are joy, the windows of a home are memories, the door of a home is hellos and goodbyes, and the roof is what holds it all together. A house and a home are like addition and subtraction or a multiplication and a division. They are very different, but they go together very well. Home is where you feel comfortable and calm. You sleep in a house but you dream in a home. A lot of people might think that a home and a house are the same thing, but the actually they're are subtle differences. For example a home does not have to be made out of bricks it can be made out of leather or plastic or cotton such as a tent or a hammock, so in theory using that sentence we could say that if you live on the street that doesn't make you homeless it just makes you house-less. To me that is the meaning of home, but it may be different for others.


text:
Home> Security >Guarding >BSIA calls for urgent clarity over regulatory regime
BSIA calls for urgent clarity over regulatory regime
THE BRITISH Security Industry Association (BSIA) is calling for urgent clarification on the future of the regulatory regime for the private security industry.
This comes following news that a security firm is being investigated by the Security Industry Authority for allegedly supplying cloned badges to unlicensed stewards. The company in question is not a BSIA member but the Association has stepped in to call for an end to uncertainty. A proposed system of business licensing for the security industry received extensive backing from the industry, the regulator and the government following a consultation in 2012, but this is yet to materialise. According to BSIA, this has left all stakeholders uncertain about the future regulatory framework which would govern its operations, as well as the cost of licensing.
An Independent Review of the SIA was carried out in 2016, during which the BSIA lobbied for the reaffirmation of business licensing in place of the current system. The outcome of this review has been left in-situ with successive governments for almost a year.
BSIA chief executive James Kelly said: "The industry has faced a great deal of uncertainty with regards to how it will be regulated in the future. This is an issue that has been ongoing for many years, despite overwhelming support from the industry for the transition to a new 'lighter touch' regulatory regime.
"Incidents such as the allegation of cloned badges being supplied to unlicensed stewards demonstrate the importance of clear and robust regulation for the security industry. A business licensing system would enable the regulator to revoke a business' licence and prevent them from operating within the industry should they fail to ensure all personnel are properly licensed or carry out the required level of due diligence when sub-contracting work.
"The BSIA is now calling for the Government to urgently address the future of the regulatory regime for the private security industry. This starts with the results of the Independent Review of the Security Industry Authority which should be published as a priority."
The Security Event announces new partnership
Surveillance Camera Commissioner issues guidance for police on use of Live Facial Recognition technology
Taking Fire Safety to Another Level
SIA investigators discover unlicensed security at Accrington club
Chief perspectives
Amanda Blanc named new chair of ABI
Fire and Security Matters Awards: Final entry deadline
Laws for viewing terrorist content tightened
David Horncastle appointed interim chair at Security Industry Authority
Javid promises support for Police frontline
Out of the gates
Doorman in dock for using forged licence for five years
Feeling secure - October 2017
Disqualified director continued to offer security contracts
Unlicensed security firm boss jailed for 32 months
Suspended sentence for unlicensed door supervisor


This is an old French picnic dish—it's traditionally served at room temperature, but I often serve it warm as a dinner entrée. Adults and kids love it for the wonderful combination of sweet and savoury.
The key to this dish is starting with a good-quality whole free-range chicken, ensuring excellent flavour. Pre-cut thighs or breasts work as well. Traditionally prunes and olives are tucked around the chicken, but I like to change the fruit with the seasons, like early apples or fresh plums in the summer. I've also started using quince in the autumn with really beautiful results. If you're pairing with wine, a good merlot really complements the Mediterranean herbs and the sweetness of the dried plums.
Place cut-up chicken in 9 x 12-inch baking pan.
Cut prunes or plums in half and remove any pits.
Pour wine and olive oil over the chicken.
Sprinkle remaining ingredients on top, pressing olives and prunes down in between the chicken pieces.
Bake for approximately one hour, until golden brown.


Introduction: During pregnancy, several maternal metabolic adaptations occur. One of these adaptations is the significant changes in lipid metabolism which contribute to the nutrient balance of the fetal-placental unit, essential for fetal development and lactation.
Methods: In this study, serum concentration of different fatty acids in healthy pregnant women and three months postpartum were determined by capillary gas chromatography and compared to healthy non-pregnant women and men. Differences between groups were assessed with one-way analyses of variance and the post hoc Tukey-HSD test for multiple comparisons. The Mann-Whitney U test was used when a variable was not normally distributed. All statistical analyses were conducted using R statistical Software (version 3.3.1).
Results: The results showed that serum levels of these maternal fatty acids increased significantly from the middle until the end of pregnancy compared to non-pregnant women and decreased at postpartum. Saturated fatty acids were observed to contribute to the highest percentage of total serum fatty acids during gestation, followed by polyunsaturated and monounsaturated fatty acids. Additionally, serum levels of total, saturated, monounsaturated, polyunsaturated and TRAN's fatty acids were significantly elevated in healthy non-pregnant women when compared with men.
Conclusion: There are significant differences in the lipid profiles among pregnant and non-pregnant women and men, with a decrease in the serum profile of all fatty acids in the postpartum period.


text:
Does Vogue Plan to Put Hillary Clinton Back on the Cover?
Kelly Faircloth
Hillary Clinton still won't confirm whether she's running for president, but in the meantime you can chew over another will-she-or-won't-she: could she soon be appearing on the cover of Vogue?
The New York Daily News stirs the pot with report of a confab between Clinton, Anna Wintour and Michael Kors:
Is Hillary Clinton about to make her return to the cover of Vogue? Confidenti@l has learned that the presumed presidential candidate and Vogue editor-in-chief Anna Wintour visited Michael Kors' studio for a fitting. We're told the power trio huddled in Kors' office at his Bryant Park HQ, studying a "rack of clothes." Clinton (l.), who was with longtime aideHuma Abedin and a person our spy describes as a "huge bodyguard," has graced the cover of the fashion bible once before.
Of course, Vogue says it was merely a social call and they've got "no plans for a cover," while Clinton's people flatly denied it.
This would be Hillary's second appearance on the magazine's cover, the first in December 1998. Apparently she was supposed to appear in Vogue's glossy pages in 2007 as well but pulled out—to which Anna Wintour responded with a chiding editor's letter. Via WWD:
Imagine my amazement, then, when I learned that Hillary Clinton, our only female president hopeful, had decided to steer clear of our pages at this point in her campaign for fear of looking too feminine. The notion that a contemporary woman must look mannish in order to be taken seriously as a seeker of power is frankly dismaying.
Or maybe she simply thought the 1998 portrait shouted "CHRISTMAS CARD" too loudly.
Photos via Getty, HuffPo.
collierLA
"...had decided to steer clear of our pages at this point in her campaign for fear of looking too feminine. The notion that a contemporary woman must look mannish in order to be taken seriously as a seeker of power is frankly dismaying."
This makes me retroactively angry. Did Clinton or her staff state directly that she pulled out for this reason? If not, then STFU, Anna. While I support the idea expressed in your last sentence, the rest of this is bullshit. It was probably more due to a fear of looking "frivolous" than feminine. And that's reasonable, because you know what? Vogue is a fucking fashion magazine. The occasional rah-rah read-about-this-lady-hero article is not enough to turn your aspirational-spending catalog of 300 pages of makeup ads into a Serious Publication. If this were a different magazine - even Vanity Fair - you'd have at least one spindly leg to stand on.


text:
Home News contents US court jails Nigerian hacker Obinna Obioha
US court jails Nigerian hacker Obinna Obioha
Obinna Obioha: jailed for 51 months
Obinna Obioha, a Nigerian hacker has been jailed for 51 months by a New York federal judge for operating a fraud scheme that swindled $6.5 million from businesses in the U.S. and elsewhere.
U.S. District Judge David N. Hurd sentenced Obinna Obioha, 31, for running a scheme in which he instructed hackers to hack into computers and email accounts of individuals around the world using malicious software.
The announcement of Obioha's sentence was made by Acting United States Attorney Grant C. Jaquith and Vadim D. Thomas, Special Agent in Charge of the Albany Field Office of the Federal Bureau of Investigation.
"Obioha, working from Nigeria, was a central figure in a fraud scheme using digital disguises and deceit to bilk businesses out of millions of dollars. We will continue to track down and bring to justice cyber criminals like Obioha no matter where they operate. I thank the FBI for its terrific work in this case identifying and apprehending Obioha," said Acting United States Attorney Grant C. Jaquith.
FBI officials announcing the guilty plea of Obinna Obioha in April
FBI Special Agent in Charge Vadim D. Thomas said: "These schemes can rob individuals and businesses of their livelihood. Cyber-crime is a serious threat and the FBI is prepared to go to any lengths to apprehend those like Obioha."
As part of his guilty plea to wire fraud in April 2017, Obioha admitted that, while in Nigeria, he worked with and instructed others to hack into computers and email accounts used by dozens of victims in the United States and around the world. The organization infiltrated victims' computers and email accounts using malicious software ("malware"). After monitoring victims' information to identify imminent commercial transactions, Obioha and his associates created knockoff email addresses that appeared similar to – but varied slightly from – victims' legitimate email addresses.
Obioha and his associates used those bogus email accounts to send fraudulent invoices to victims, instructing them to wire funds to bank accounts controlled by Obioha and his associates, under the pretense that the wires were payments for actual deals that had been previously negotiated by the victims. Obioha admitted that between January and September 2016, he was involved in at least 50 wire transfers, and that about $6.5 million was sent by wire to bank accounts that he and his associates controlled. The accounts received money from fraud victims in New York, Florida, Illinois, Ohio, and Texas, among other places.
During today's sentencing, U.S. District Judge Donald N. Hurd described Obioha as "right in the middle of the action" in "very sophisticated criminal activity" designed to achieve "millions of dollars in illegal funds."
Obioha was arrested on October 6, 2016, after flying from Lagos, Nigeria, to JFK International Airport. He has been in custody since that time.
This case was investigated by the FBI and prosecuted by Assistant U.S. Attorney Wayne A. Myers.
credit: NAN
Previous articleBuhari doing well, says Dogara
Next articleSierra Leone: 109 children die in mudslide
Revealed: Captain of crashed 737 Max 8 plane untrained
I ran mad after wearing pants my boyfriend bought for me, victim narrates ordeal
UN writes N/Korea over military violations
Ohanaeze Ndigbo warns IPOB
Easy Ways To Go Viral On Instagram
Arms influx: Nigeria, Turkey strike agreement
Nadal, Federer end the year at the top
Resident doctors begin indefinite nationwide strike
Detained Saudi princes tortured
5 Ways To Boost Testosterone & Sex Drive Naturally
I suffered racism in office – Obama
Five reasons 'breast is best'