Ilmauksella autismikirjo, myös "autisminkirjo" tai "autismin kirjo", viitataan epämääräisesti joko suppeammin tiettyihin niin sanottuihin laaja-alaisiin kehityshäiriöihin, kuten Aspergerin oireyhtymä, autistinen häiriö tai tarkemmin määrittelemätön laaja-alainen kehityshäiriö,[1][2] tai laajemmin ilmiöön, että osalla, noin puolesta pariin prosentilla ihmisistä, esiintyy käyttäytymisessään huomattavassa määrin samantapaista piirteistöä kuin lääketieteellisen diagnostiikan mukaisessa autistisessa häiriössä. Termin "autisminkirjo" käytöllä pyritään viittaamaan otaksumaan, että kaikissa näissä ilmiöissä, sekä lääketieteellisen diagnostiikan mukaisesti sairaudeksi luokiteltavissa tapauksissa, että "laajemmassa autisminkirjossa", olisi kysymys pohjimmiltaan samasta ilmiöstä, jonka perimmäisenä syynä olisi mahdollisesti tietyntyyppinen geneettinen poikkeavuus keskimääräisestä.
Termiä suppeammassa merkityksessä käytettäessä joskus edellä mainittujen Aspergerin oireyhtymän, autistisen häiriön ja tarkemmin määrittelemättömän laaja-alaisen kehityshäiriön lisäksi autisminkirjoon voidaan lukea kuuluvaksi myös epätyypillinen autismi, älylliseen kehitysvammaisuuteen ja kaavamaisiin liikkeisiin liittyvä hyperaktiivisuusoireyhtymä sekä erittäin harvinaiset Rettin oireyhtymä ja Hellerin tauti. Monet tutkijat ovat sitä mieltä, etteivät kolme viimeksi mainittua kuulu autisminkirjoon.[3][4] Rettin oireyhtymää sekä älylliseen kehitysvammaisuuteen ja kaavamaisiin liikkeisiin liittyvää hyperaktiivisuusoireyhtymää ei olekaan sisällytetty Amerikan psykiatrisen yhdistyksen uusimman mielenterveyden häiriöiden luokituksen DSM-5 autismikirjon häiriö -diagnoosiin, joka on korvannut muiden autisminkirjon tilojen erillisdiagnoosit.[5]
Sairaus vai erilaisuutta?
Jotkut tutkijat ovat arvostelleet kielteisesti värittyneen ilmauksen "häiriö" käyttämistä etenkin Aspergerin oireyhtymän sekä älyllistä kehitysvammaisuutta sisältämättömän autismin (HFA) tapauksessa, koska heidän mielestään niissä olisi kysymys pikemminkin erilaisuudesta kuin sairaudesta.[6][7][8][9] Englanninkielisissä maissa onkin näkynyt merkkejä asennemuutoksesta, joka tulee esiin niin, että ihmiset ovat luopuneet sanan "häiriö" käytöstä tässä yhteydessä ja alkaneet puhua autisminkirjon tiloista, engl. "autism spectrum condition".[10][11] Toisaalta on ilmaantunut kokeellista tutkimusnäyttöä sellaisesta, että autisminkirjon tiloihin liittyisi aivoissa hermosolujen toimintaa häiritsevä tulehdus[12][13] sekä myös erilaisia autonomisen hermoston toiminnan poikkeavuuksia.[14] Vuonna 2013 julkaistussa yhdysvaltalaisessa mielenterveyden häiriöiden käsikirjassa DSM-5 päädyttiinkiin käyttämään termiä autismikirjon häiriö, "autism spectrum disorder".[15]
Esiintyvyys
2010-luvun aikana on suoritettu useampia väestöseulontoihin perustuvia tutkimuksia, jotka ovat antaneet aiempia tutkimuksia luotettavampia tuloksia. Näiden tutkimusten mukaan DSM-tautiluokituksen mukainen osuus autismin kirjon henkilöiden väestönosuudesta PDD-NOS-tapaukset mukaan luettuna vaihtelee välillä 0,9 - 2,6 prosenttia[16][17][18]. Arviohaarukan suuruus johtuu lähinnä siitä, että osassa tutkimuksia on lähetetty potentiaalisia kirjolaisia jatkotutkimuksiin herkemmin kuin toisissa tutkimuksissa. Mitä alemmas vaadittu seulontalomakkeesta saatu vähimmäispisteraja asetetaan, sitä suurempi osa autisminkirjolaisista löydetään seulontaa seuraavassa diagnostisessa jatkotutkimuksessa.[16][19] Suurin ja kattavin tähän asti suoritetuista väestönseulontatutkimuksista on antanut tulokseksi, että 2,6 prosenttia väestöstä sijoittuisi autismin kirjolle. Suomessa olisi tämän mukaan noin 140000 autisminkirjolaista.
Suuri osa autismikirjon diagnoosin saaneista ihmisistä on miehiä, mutta tämä johtuu ainakin osaksi siitä, että miehet saavat diagnoosin naisia helpommin. Epäsuhtaiset diagnoosikäytännöt ovat johtaneet siihen, että autismikirjon diagnoosin saaneilta naisilta löytyy keskimäärin kolme kertaa enemmän geenien kopiovirheitä kuin diagnosoiduilta miehiltä.[20]
Uusien tutkimusten myötä on havaittu, että miesten yliedustus on huomattavasti pienempää kuin aiemmin on arvioitu[19][21]. Silti uusienkin tutkimusten valossa näyttää siltä, että autismin kirjon miehiä olisi yli kaksinkertainen määrä naisiin verrattuna[22][19]. Etenkin kehitysvammaisten kirjolaisten keskuudesta löytyy miesten yliedustusta[22][19].

Uusien autismin kirjon diagnoosien määrä on noussut Yhdysvalloissa vuosien 1975 ja 2012 välillä 0,2 promillesta[23] kahteen prosenttiin[24].Englannissa vuonna 2011 tehdyssä laajassa epidemiologisessa väestötutkimuksessa ei kuitenkaan havaittu autismin kirjon tilojen yleistymistä. Tulos saattaa merkitä sitä, että diagnoosien kasvu selittyisi Aspergerin oireyhtymän lisäämisellä tautiluokitukseen ja Kannerin oireyhtymän aiempaa paremmalla diagnosoinnilla. Toinen mahdollisuus on, että Kannerin oireyhtymä on yleistynyt, sillä laitoksissa asuva väestö oli rajattu kyseisen tutkimuksen ulkopuolelle.[25] Kannerin oireyhtymän mahdollinen lisääntyminen saattaisi selittyä lisääntyneellä masennuslääkkeiden käytöllä[26][27] ja sillä, että syntyvien lasten vanhemmat ovat aiempaa iäkkäämpiä[28].
Kannerin ja Aspergerin oireyhtymän väliset erot
Kannerin oireyhtymä eroaa Aspergerin oireyhtymästä kolmella tavalla. Yhtenä erona on se, että Kannerin oireyhtymän tunnusmerkit voidaan havaita jo alle kolmen vuoden iässä. Kannerin oireyhtymäisillä saattaa myös esiintyä kielenkehityksen ongelmia, kun taas Aspergerin oireyhtymäisillä esiintyy usein kielellistä lahjakkuutta[29].
Kolmas eroavaisuus on siinä, että Kannerin oireyhtymään saattaa liittyä merkittäviä ongelmia kognitiivisessa kehityksessä, kun taas normaalia alhaisempi älykkyys sulkee pois Aspergerin oireyhtymän mahdollisuuden[30].
Tutkija Lorna Wingin mukaan Aspergerin ja Kannerin oireyhtymissä oli kyse periaatteessa samasta ilmiöstä, mutta henkilön älyllinen kehitysaste määräsi pitkälti sen, miten sosiaalisen vuorovaikutuksen ongelmat näkyivät käytännössä[31]. Autismitutkimuksen pioneerin Hans Aspergerin mukaan muutkin autistiset piirteet ilmenivät kehitysvammaisilla voimakkaammin kuin muilla kirjolaisilla[32]. Suurin osa tutkijoista on edelleen sitä mieltä, että Kannerin ja Aspergerin oireyhtymissä on kyse saman jatkumon eri päistä. Osa tutkijoista on kuitenkin sitä mieltä, että kyseessä olisi kaksi toisistaan selvästi erottuvaa osajoukkoa. Esimerkiksi vuonna 2013 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin, että valtaväestön, Kannerin autistien ja aspergerinsyndroomaisten aivot käsittelevät kieltä kullekin ryhmälle ominaisella tavalla[33][34].
Autisminkirjon geneettinen pohja
Joissakin suvuissa esiintyy tavallista enemmän henkilöitä, joilla on joko diagnosoitavissa oleva laaja-alainen kehityshäiriö, tai joilla on niin sanottu laajempi autismin fenotyyppi, eli heillä on autismiin liittyviä geneettisiä muunnoksia tai käyttäytymispiirteistöä, mutta ei kuitenkaan siinä määrin, että heille voisi antaa jonkin laaja-alaisen kehityshäiriön diagnoosin.[35][36][37] Autisminkirjon oireyhtymien perimmäistä syytä ei ole pystytty selvittämään, mutta on jonkin verran tutkimusnäyttöä sellaisesta, että aiheuttaja olisivat geeneissä tapahtuneet rakenteelliset tai toiminnalliset muutokset.[38][39] Kysymyksessä usein olisi monien geenimuutosten yhteisvaikutus,[40][41] mikä selittäisi autisminkirjon oireyhtymissä esiintyvien oireiden monimuotoisuuden. Osa muutoksista olisi peräisin aiemmilta sukupolvilta, osa syntyisi vasta sikiönkehityksen aikana.[38] 2000-luvun alussa aloitettu kansainvälinen Autism Genome Project on keskittynyt autisminkirjon tiloja aiheuttavien kromosomimutaatioiden tutkimiseen. Tällaisia altistavia eli autismin esiintymisen todennäköisyyttä väestötasolla lisääviä geenimuutoksia onkin löytynyt jo satoja.[42] Jotkin muutokset näyttäisivät liittyvän Aspergerin oireyhtymään, jotkin Kannerin autismiin ja jotkin molempiin.[43]
Uusimpien tutkimusten mukaan puolet autisminkirjon tiloja aiheuttavista geneettisistä muunnoksista olisi perinnöllisiä eli edellisiltä sukupolvilta saatuja ja puolet ympäristötekijöiden aikaansaamia uusia mutaatioita.[44][45] Muun muassa psyykenlääkkeiden käytön,[46][47][27][48] tupakoinnin[49] ja ilmansaasteille[50][51] tai torjunta-aineille[52][53][54] altistumisen on todettu lisäävän todennäköisyyttä synnyttää autistinen lapsi. Myös synnytyksenaikaiset komplikaatiot ja raskaana olevan äidin sairaudet lisäävät autisminkirjon oireyhtymien todennäköisyyttä.[44][45][55][56][57]
Iäkkäille vanhemmille ja etenkin iäkkäille miehille syntyy selvästi enemmän autisminkirjon lapsia, mutta ei tiedetä, johtuuko se ikääntymiseen liittyvistä muutoksista vai siitä, että autisminkirjon henkilöt saavat lapsia usein muita iäkkäämpinä.[58][59]
Autisminkirjoon liittyvät fysiologiset muutokset
Autistisilla lapsilla on havaittu tutkimuksissa laajalle levinneitä immuunijärjestelmän muutoksia sekä solutasolla että aineenvaihdunnan tasolla[60]. Useimmat autismikirjon oireet liittyvät läheisesti aivojen hermosolujen glutaminergisen viestinvälitysjärjestelmän sääntelyhäiriöön, johon liittyy tulehdusta aiheuttavien immunosytokiinien reseptoritoiminnan lisääntyminen[12]. Texasin yliopiston tutkimusryhmä havaitsi vuonna 2016, että autististen poikien veren seerumissa on keskimäärin yli puolta vähemmän immunoglobuliini G-ykköstä[60]. Onkin olemassa tutkimusnäyttöä siitä, että autismikirjon lasten aivojen eri osissa on käynnissä krooninen tulehdustila, joka aiheuttaa hermosolujen tuhoutumista[13]. .
Lisäksi on olemassa tutkimusnäyttöä siitä, että tulehdusvasta-aineet, joita on löytynyt ainoastaan joidenkin autististen lasten äitien elimistöstä, aiheuttavat autismikirjon tiloihin liittyviä oireita koe-eläimillä, jotka on altistettu ennen syntymäänsä näille vasta-aineille[61].
New Yorkin yliopiston tutkijaryhmä havaitsi vuonna 2015, että autismikirjon ihmisten aivojen verisuonten rakenne on epätasainen muun muassa aivokuorella, väli- ja pikkuaivoissa sekä kasvojentunnistusta säätelevällä aivoalueella. Verisuonten epätasaisuus johtaa aivotoimintaa häiritsevään verenkierron epätasaisuuteen.[62] Uusi tutkimus on myös osoittanut, että autismikirjon häiriössä aivotoiminnalle on tyypillistä normaalia vähäisempi hermosolujen välinen liikenne joillakin aivoalueilla sekä epänormaalin suuri aaltoilu, joka syntyy siitä, että hermosolujen välinen epänormaalin vähäinen liikenne lisääntyy aaltomaisesti saavuttaen välillä huippuja, joiden aikana liikenne äityy poikkeuksellisen runsaaksi.[63][64]
Autismikirjolaisilla on tutkimusten mukaan usein poikkeava hormoniaineenvaihdunta esimerkiksi serotoniinin, kortisolin ja testosteronin osalta[65][66][67][68][69][70][71][72]. Noin kahdella kolmanneksella autismikirjolla olevista on lisäksi epänormaalin niukka melatoniinineritys[73], mikä saattaa selittää kirjolaisten heikkoa unenlaatua[74] ja sitä, että kirjolaisilla on usein epätyypillinen vuorokausirytmi[75]. Kirjolaisten aivoissa on lisäksi tavallista vähemmän elimistön vuorokausirytmiä sääteleviä RORA-geenejä (retinoic acid-related orphan receptor-alpha gene)[76][77].
Osalla autismikirjon ihmisistä on solujen energiantuotannosta vastaavien mitokondrioiden toimintahäiriö, joka johtaa laaja-alaisiin toiminnallisiin häiriöihin esimerkiksi keskushermostossa, lihaksissa ja ruoansulatuselimissä[78].
Autismikirjon tiloihin liittyvät biokemialliset poikkeavuudet ovat tyypillisesti sukupuolispesifejä eli autismikirjon tilat tuottavat naisille erilaisia biomarkkereita kuin miehille. Autismikirjon naisilta löytyy muun muassa kohonneita mieshormonipitoisuuksia sekä poikkeavia kasvuhormonin ja insuliinin metaboliaan liittyvien aineiden pitoisuuksia. Autismikirjon miehiltä löytyy puolestaan kohonneita sytokiinien ja muiden tulehdukseen liittyvien aineiden pitoisuuksia.[79] Uusimman tutkimusnäytön mukaan suurin osa autismikirjon miehistä olisi mahdollista seuloa esiin jo 1-2 vuoden iässä verestä löytyvien biomarkkereiden perusteella, jotka liittyvät muun muassa tulehduksiin ja immuunijärjestelmän toimintaan[80].
Aivojen magneettikuvaukseen perustuvissa tutkimuksissa on havaittu, että autismikirjon naisten aivot ovat rakenteeltaan miehisempiä kuin muiden naisten aivot. Autismikirjon miesten aivoissa ei ole havaittu vastaavanlaista ylimaskulinisaatiota.[81] Autismikirjon pojilla on kuitenkin havaittu tuoreessa tutkimuksessa lähes 40 prosenttia vähemmän testosteronia estrogeeniksi muuttavaa entsyymiä sekä yli kolmanneksen vähemmän estrogeeni-beta-respeptoreita, joilla on suotuisia vaikutuksia tunne-elämään ja muistitoimintoihin. Autismikirjon tytöille ei vastaavaa tutkimusta ole vielä tehty.[82]
Autismikirjolaisten aivokuorelta on löytynyt myös samanlaista erikoistuneiden hermorakenteiden (mini-colums) ylimäärää, jota esiintyy tutkijoiden aivoissa. Aivotutkija Kamila Markram kutsuu näitä rakenteita aivojen mikroprosessoreiksi.[83].
Sekä Aspergerin että Kannerin oireyhtymäisiltä on löydetty poikkeamia harmaan aivoaineen rakenteessa, mutta poikkeamat ovat hieman erilaisia näillä kahdella ryhmällä[84].
Vuonna 2013 saatiin viitteitä siitä, että Aspergerin ja Kannerin oireyhtymäiset käsittelevät kieltä eri aivoalueilla[33][34]. Tämä saattaisi selittää, miksi Kannerin autisteilla on usein kielellisiä vaikeuksia kun taas aspergerit ovat usein kielellisesti lahjakkaita[29]. Tutkijat ovat havainneet myös, että autismikirjolaisten aivot prosessoivat sitä hitaammin ääniä, mitä enemmän heillä on sosiaalisia ongelmia, toistavaa käyttäytymistä ja rajoittuneita kiinnostuksenkohteita[85][86].
Useissa tutkimuksissa on myös havaittu, että monilla autismikirjolaisilla on tavallista enemmän lyhyitä, aivoalueiden sisäisiä hermosoluyhteyksiä ja vähemmän pitkiä, eri aivoalueita toisiinsa kytkeviä yhteyksiä[43][87]. Tämä saattaisi selittää sitä, että autismikirjolaisten on usein valtaväestöä helpompi syventyä tietyn aihepiirin muodostamiin laajoihinkin asiakokonaisuuksiin, mutta vaikeampi seurata nopeasti vaihtuvien ja toisiinsa liittymättömien asioiden ja ärsykkeiden virtaa.
Mainittua "yhteysteoriaa" on kuitenkin horjuttanut kolmen tutkimusryhmän vuonna 2012 julkaisemat havainnot siitä, että pienetkin pään liikkeet magneettikuvauksen aikana saavat aikaan tulosten vääristymisen siten, että tutkittavalla näyttäisi olevan tavallista vähemmän pitkiä yhteyksiä ja tavallista enemmän lyhyitä yhteyksiä. Osalla autismikirjolaisia esiintyvä huomattavan voimakas pään heiluttelutaipumus aiheuttaisi siten tulosten vääristymisen tältä osin.[88][89]
Tutkijat epäilevät, että hermoston yli- ja aliherkkyydet johtuvat mantelitumakkeen ja ohimolohkojen epänormaalista toiminnasta[90].
Autismin kirjon liitännäishäiriöt ja -sairaudet
Autismin kirjon ihmisillä esiintyy usein eräitä muitakin perinnöllisiä neurologisia poikkeavuuksia tai sairauksia. Suomalaisen väestötutkimuksen mukaan jopa 44 prosentilla 8-vuotiaita autismin kirjolaisia esiintyisi hermovärvettä eli tic-oireita[91].
Englannissa tehdyn väestötutkimuksen mukaan neljälläkymmenellä prosentilla autismin kirjon lapsia esiintyy merkittävässä määrin myös tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö ADHD:n oireita[92]. Toisissa tutkimuksissa on havaittu, että ADHD:n diagnostiset kriteerit täyttyvät noin 30 prosentilla autismin kirjon lapsia[91][93].
Myös unihäiriöt ovat yleisiä autismin kirjon liitännäisiä. Esimerkiksi 28 prosentilla 8-vuotiaita autismin kirjon lapsia esiintyy nukahtamivaikeuksia[94].
Noin 20 prosentilla autismin kirjon henkilöitä esiintyy laaja-alaisia oppimisvaikeuksia tai älyllistä kehitysvammaisuutta[95]. Edellä mainituihin lukuihin tulee kuitenkin suhtautua varauksella, sillä ne eivät perustu annettuihin kehitysvammadiagnooseihin tai todettuihin oppimisvaikeuksiin, vaan älykkyystesteistä saatuihin pistemääriin eli niin sanottuun älykkyysosamäärään[96]. Älykkyysosamäärä ei kuitenkaan ole luotettava älyllisten kykyjen arvioinnin apuväline autismin kirjolaisten kohdalla edes yksittäisillä osa-alueilla. Esimerkiksi kirjailija Donna Williams sai kehitysvammaisuuteen viittaavan älykkyysosamäärän psykologin suorittamassa älykkystestissä. Hän sai erittäin huonot pisteet myös kielellisiä taitoja mittaavassa testiosiossa, vaikka oli suorittanut kielitieteen sivuainekokonaisuuden ja kirjoittanut kansainvälisen menestysteoksen.[97]
Myös epilepsia kuuluu autismin kirjon mahdollisiin neurologisiin liitännäissairauksiin[98].
On viitteitä siitä, että autismin kirjolaisilla esiintyy yleisesti sympatikotoniaa eli dysautonomiaa[99][100]. Sympatikotoniasta voi puolestaan seurata masennusta[101] tai kroonisen väsymysoireyhtymän, fibromyalgian tai pakko-oreisen häiriön puhkeaminen[102]. Suomalaisen väestötutkimuksen mukaan pakko-oireisen häiriön esiintyvys onkin autismin kirjolaisilla moninkertaista muuhun väestöön verrattuna[103], sillä kymmeneltä prosentilta tutkittavista autismikirjon lapsista ja varhaisnuorista löytyi kyseinen häiriö[91].
Seitsemällätoista prosentilla kahdeksanvuotiaista AS-lapsista on havaittu uhmakkuushäiriötä, mikä on huomattavasti enemmän kuin keskiverto kymmenen prosenttia[104]. Tulos saattoi kuitenkin liittyä siihen, että tutkimuksessa käytetty esiseulontalomake[91] sisälsi omavaltaisuutta ja muista ihmisistä piittaamattomuutta mittaavia kysymyksiä.
Autismin kirjolaisilla esiintyy myös tavallista enemmän ruoansulatuselimistön oireilua. Autismin kirjon lapsilla on esimerkiksi moninkertainen riski sairastua krooniseen ripuliin tai ummetukseen[105]. Osalla autismin kirjolaisista esiintyy gluteeniyliherkkyyttä[106], joka ilmenee kuitenkin toisella tavalla kuin keliakia. On olemassa runsaasti viitteitä siitä, että gluteenin jättäminen pois ruokavaliosta vähentää näiden henkilöiden autismioireita.[107][108]
Autismikirjon ihmisten suvuissa esiintyy tavallista enemmän autoimmuunisairauksia ja epänormaalin suuria tulehdustuotteiden pitoisuuksia[61]. Autismikirjon ihmisillä on lisäksi noin nelinkertainen riski sairastua kakkostyypin diabetekseen[109].
Diagnosoiduille autismikirjon henkilöille annetaan valtaväestöä useammin mielenterveysdiagnooseja. Esimerkiksi vuonna 2015 julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan autismikirjon miehet olivat saaneet masennusdiagnoosin jossain elämänsä vaiheessa kolme kertaa muita miehiä useammin ja kaksikymmentä kertaa useammin diagnoosin pakko-oireisesta häiriöstä. AS-naisilla vastaavat luvut olivat kaksi ja kahdeksan. Kaksisuuntaisen mielialahäiriön diagnoosi oli annettu kuusi kertaa useammin autismikirjon henkilöille kuin verrokeille.[110] Ainakin osa autismikirjon henkilöille annetuista psykiatrisista diagnooseista johtuu siitä, että kaikki lääkärit eivät osaa tunnistaa autismikirjon oireyhtymiä[111][112][113][114].
Historiaa
Venäläinen neuropsykiatrian tohtori Grunja Suhareva julkaisi vuonna 1926 ensimmäisen tieteellisen autismin kirjon henkilöitä käsittelevän viiden lapsen tapaustutkimuksen. Suharewa kuvasi kuvasi kyseisiä poikalapsia "lapsuusiän skitsoidista psykopatiaa" sairastaviksi.[115] Kyseiset lapset luokiteltaisiin nykyisin aspergereiksi.
Aiheeseen tartuttiin tieteellisellä rintamalla uudelleen vuonna 1938, kun itävaltalainen lastenlääkäri ja erityispedagogian uranuurtaja Hans Asperger mainitsi skitsoidit psykopaatit tieteellisessä artikkelissaan Das psychisch abnorme Kind. Asperger ei oletettavasti ollut tutustunut Suharewan artikkeliin, koska käytti näistä potilaista nimitystä autistiset psykopaatit.[116]
Yhdysvaltoihin emigroitunut lastenpsykiatri Leo Kanner julkaisi vuonna 1943 varhaislapsuuden autismia käsittelevän tutkimuksen. Tutkimuksen aineisto koostui pääosin kehitysvammaisiksi luokitelluista lapsista, joiden elämää seurattiin aikuisuuteen asti[117]. Kanner esitti, että hänen kuvaamiensa potilaiden erinomainen kyky oppia ulkoa nimiä ja runoja sekä kyky muistaa tarkoin monimutkaisia kuvioita viittasi siihen, että he olivat älykkäitä siinä mielessä, miten älykkyys kyseisenä ajankohtana useimmiten ymmärrettiin[118]. Kuitenkin vuonna 1971 julkaistun seurantatutkimuksen mukaan vain yksi Kannerin kuvaamista potilaista oli kyennyt viettämään itsenäistä elämää loppujen asuessa laitoksessa tai lapsuudenkodissaan. Kanner kritisoi etenkin julkisten sairaaloiden tapaa asuttaa autistit syvästi kehitysvammaisten tai psykoottisten ihmisten joukkoon, koska se ei antanut heille mahdollisuutta kehittyä sosiaalisesti.[119]
Hans Asperger julkaisi heti seuraavana vuonna saksankielisen autismin kirjoa käsittelevän ylemmän tason väitöskirjan, jonka aineisto koostui Aspergerin johtamaan sairaalakouluun siirretyistä koulunkäyntivaikeuksista kärsineistä autistisista lapsista, joita opetettiin Aspergerin kehittämillä pedagogisilla menetelmillä[120][121][122]. Hans Asperger ei maininnut tutkimuksessaan Kanneria eikä Kanner Aspergeria. On mahdollista, etteivät heidän tutkimuksensa läpäisseet vastakkaisella puolella sotaa käyvän maan sensuurilaitosta.
Asperger toi väitöskirjassaan esiin sen, että vain pieni osa autisteista oli kehitysvammaisia[123], mutta autistiset piirteet ilmenevät kehitysvammaisten kohdalla tavallista voimakkaampina. Aspergerin mukaan autismissa oli kyse jatkumosta, joka ulottui vaikeasti tai ei lainkaan kommunikoivista kehitysvammaisista neroutta lähenteleviin älykköihin[124]. Tätä jatkumoa alettiin myöhemmin kutsua autismin kirjoksi.
Hans Asperger esitti 1960-luvulla, että kielellinen lahjakkuus olisi yksi autismin kirjoa selkeästi jakava tekijä. Hän liitti Aspergerin syndroomaan varhaisen kielenkehityksen ja valtaväestöä suuremman kielellisen lahjakkuuden, kun taas Kannerin syndroomaan liittyy usein kielen kehityksen häiriöitä.[29] Aspergerin mukaan autisti, joka ei opi ymmärtämään kieltä, jäisi älyllisesti kehitysvammaiseksi[125]. Vuonna 2013 ilmestyneen yhdysvaltalaistutkimuksen tulos tukee Aspergerin näkemyksiä siinä mielessä, että siinä havaittiin, että aspergerit käsittelevät kieltä eri aivoalueilla kuin valtaväestö tai Kannerin autistit[33][34].
Hollantilainen Van Krevelen vertaili vuonna 1963 autismia ja Aspergerin syndroomaa englanninkielisessä artikkelissaan[126]. Van Krevelen julkaisi aiheesta uuden artikkelin vuonna 1971, jossa päätyi siihen, että autismissa olisi kyse heikon ennusteen omaavasta psykoottisesta prosessista eli vakavasti ihmisen henkiseen toimintakykyyn vaikuttavasta mielenterveyden häiriöstä, kun taas Aspergerin syndroomassa olisi kyse persoonallisuudenpiirteistä, joiden ennuste oli huomattavasti parempi[127]. Ajatus autismista psykoottisena prosessina on sittemmin kuitenkin hylätty[128].
Vuonna 1979 brittiläinen National Autistic Society julkaisi Communication-lehdessään käännöksen Hans Aspergerin Sveitsissä vuonna 1977 pitämästä saksankielisestä luennosta[129]. Englantilainen psykiatri Lorna Wing julkaisi kahden vuoden kuluttua oman tapaustutkimuksensa viidestä aspergerinsyndroomaiseksi diagnosoimastaan henkilöstä.[130] Wingin kuvaamille henkilöille annettaisiin nykyään kuitenkin diagnoosiksi Kannerin oireyhtymä, koska heillä oli merkittävää yleistä viivästyneisyyttä kielellisessä ja kognitiivisessa kehityksessä.
Autisminkirjolaisia yhdistäviä ongelmia
Autisminkirjolaisia yhdistää tietyntyyppinen stressiherkkyys, joka ilmenee siten, että monenlaiset tilanteet ja ympäristöt aiheuttavat ylikuormitusta ja tarvetta hakeutua sellaisiin tilanteisiin ja ympäristöihin, joissa vastaavaa kuormitusta ei synny[131][83][101]. Autismikirjon ihmiset saivat 50 % enemmän pisteitä kuin verrokit vuonna 2015 ilmestyneessä ruotsalaistutkimuksessa, jossa mitattiin osanottajien kokemusta arjen stressaavuudesta sekä siitä, onko heillä mahdollisuutta vaikuttaa elämäänsä ja itselleen tärkeisiin asioihin ja kokivatko he selviävänsä arjen vaatimuksista[132]. Autisminkirjon ihmisillä esiintyy kykyprofiilin epätasaisuutta, ja autisteilla on todettu uupumustilojen yhteydessä pahenevaa aistiyliherkkyyttä.[133][134]
Muita autismin kirjon tunnusmerkkejä
Autisminkirjolaisilla on valtaväestöstä poikkeava tapa osoittaa sosiaalisuutta ja olla vuorovaikutuksessa muiden ihmisten kanssa. Lisäksi kirjolaisilla esiintyy usein tarvetta viettää aikaa oman erikoiskiinnostuksenkohteen parissa. Myös yksikanavaisuus eli monoprosessointi on ominaista autisminkirjolaisille.
Autisminkirjolaisten vahvuuksista
Yhdysvaltalaisessa Microsoft-yrityksessä on huomattu, että autistien voimavaroina on usein nollatoleranssi virheitä kohtaan sekä keskittyminen yksityiskohtiin ja  tehtävän loppuun saattamiseen[135]. Joillain autistisilla ihmisillä on hämmästyttävä kyky hankkia tietoa sekä yhdistää ajattelussa syvyys ja yksityiskohtaisuus[136].
Autismin kirjoon erikoistunut englantilainen psykologi Tony Attwood on todennut seuraavaa:
»Olen huomannut, että Asperger-henkilöt ovat persoonallisuudeltaan muun muassa rehellisiä, uskollisia, luotettavia ja mutkattomia ja heillä on vahva moraali ja oikeudentunto. Heidän älyllisiin kykyihinsä kuuluvat poikkeuksellisen hyvä muisti, innostus ja tietämys erityisistä kiinnostuksen kohteista, omaperäinen ajattelutapa, hyvä mielikuvitus ja ainutlaatuinen kyky ajatella visuaalisesti. Nämä luonteenpiirteet eivät koske vain Aspergerin oireyhtymää, mutta vahvistuvat sen ansiosta. Nykyään ollaan tietoisia siitä, että merkittävät tieteelliset ja taiteelliset saavutukset ovat olleet sellaisten ihmisten aikaansaannoksia, joilla on ollut erilainen tapa ajatella ja joilla on ollut paljon Aspergerin oireyhtymän kognitiiviseen profiiliin yhdistettyjä piirteitä."
Ruotsalainen psykiatri Lena Nylander vuonna 2010 suomennetussa kirjassaan Autismin kirjo aikuisikäisillä:
"...Henkilöillä, joilla on Aspergerin oireyhtymä tai autismi ja normaali lahjakkuustaso, on usein vahvuuksia, kuten esimerkiksi hyvä muisti. He voivat olla tarkkoja, täsmällisiä, sinnikkäitä ja rehellisiä (mitä ei aina sosiaalisissa tilanteissa arvosteta). Heillä voi olla paljon asiatietoa kiinnostuksensa kohteesta. Joillakin heistä on todella omaperäisiä ja innovatiivisia ideoita, toisilla on selviä taipumuksia taiteelliseen toimintaan tai tutkimustyöhön."
Brittiläinen psykologian professori ja Cambridgen yliopiston alaisen autismin tutkimuskeskuksen johtaja Simon Baron-Cohenin mukaan AS-henkilöt eivät tarvitse muiden ihmisten seuraa viihtyäkseen. Lisäksi he kykenevät tarkkaan yksityiskohtien havainnointiin ja huomaavat sellaista, mikä jää muilta piiloon. AS-henkilöillä on myös kyky tutkia ja ymmärtää monimutkaisia järjestelmiä.
Kehitys lapsuudessa ja nuoruudessa
Monet autismin kirjon lapset eivät viihdy aikuisen sylissä ja heidän saattaa olla vaikea ystävystyä muiden lasten kanssa. Autismin kirjon lapsi saattaa esimerkiksi pitää ikäistensä lasten leikkejä lapsellisena. Lapsen kommunikaatio on usein jollain tavalla poikkeavaa, hän saattaa esimerkiksi puhua hyvin aikuismaisesti. Lapsi saattaa myös käsittää asiat kirjaimellisesti. Jotkut autismin kirjon lapset ärsyyntyvät helposti, jos heitä ei ymmärretä.
Rutiinit ja niiden noudattaminen ovat usein tärkeitä. Nukahtamisvaikeudet ovat yleisiä. Lapsi saattaa omaksua sosiaaliset perustaidot myöhemmin kuin muut ikäisensä.
Murrosikään saattaa liittyä identiteettikriisi, koska sosiaalisen verkostoitumisen merkitys korostuu yleensä murrosiässä[137]. Erilaiselta vaikuttava ulkoinen olemus ja sosiaalisuuteen sekä kommunikaatioon liittyvät ongelmat saattavat vaikeuttaa myös seurustelukumppanin löytymistä. Monet kirjolaiset tajuavatkin vasta murrosiässä, kuinka erilaisia he ovat muihin verrattuina.
Autismin kirjon tilojen diagnosointi
Kattavimman koko väestön seulontaan perustuvan esiintyvyystutkimuksen mukaan 66 prosenttia autismin kirjon lapsista jäisi ilman diagnoosia[19]. Tämä ei kuitenkaan päde Yhdysvalloissa, jossa jo kahdella prosentilla kouluikäisistä lapsista on jokin autismin kirjon diagnoosi[24].
Jos autistinen lapsi oppii puhumaan, hän saattaa jäädä diagnosoimatta ennen kouluikää, sillä autistiset piirteet voidaan nähdä osana lapsen luonteenpiirteitä. Lasta saatetaan pitää esimerkiksi tavallista tarkempana ja ujona.[138] Jos lapsella ei ole silmiinpistävän suuria ulospäin näkyviä ongelmia, häntä ei todennäköisesti viedä missään vaiheessa diagnosoitavaksi. Lapsena diagnosoiduilla kirjolaisilla esiintyykin diagnosoimattomia enemmän esimerkiksi ADHD:tä ja nukahtamisvaikeuksia[139].
Uuden vuosituhannen aikana tapahtunut Asperger-tietoisuuden lisääntyminen on johtanut siihen, että yhä suurempi joukko aikuisia hakeutuu diagnosoitavaksi havaittuaan, että heidän ongelmansa voisivat johtua Aspergerin oireyhtymästä. Autismin kirjon oireyhtymät voidaan diagnosoida missä iässä tahansa, kunhan pystytään selvittämään, ilmenikö oireita jo lapsuudessa.
Autismin kirjon tilat diagnosoidaan tyypillisen käyttäytymisen perusteella. Diagnosoinnissa summataan diagnostisesta oireluettelosta löytyviä tutkittavan käytökseen ja kommunikointiin liittyviä oireita. Kolme tärkeintä tutkittavaa aluetta ovat kommunikointi, sosiaalinen vuorovaikutus ja kiinnostuksen kohteet. Lisäksi autisminkirjolaisilla esiintyy lähes aina yliherkkyyttä yhden tai useamman aistin kohdalla. Nämä yliherkkyydet sisältyvät nykyisin amerikkalaiseen DSM-kriteeristöön[140], mutta eivät ICD-tautiluokituksen kriteereihin. Etenkin Kannerin oireyhtymässä ilmenee myös toistavaa käyttäytymistä eli sensorismia ja voimakasta tarvetta samoina toistuville rutiineille.
Jos lapsuudessa on ilmennyt jo ennen kolmen vuoden ikää poikkeavuutta leikeissä taikka kielellisessä tai sosiaalisessa kehityksessä tai jos autistisia piirteitä omaavan lapsen kognitiivinen kehitys on merkittävästi viivästynyttä, diagnoosikriteeristön mukaiseksi diagnoosiksi tulee yleensä lapsuusiän autismi.[141] Muissa tapauksissa diagnoosiksi tulee yleensä Aspergerin oireyhtymä.
Yhdysvallat ja Kanada eivät käytä kansainvälistä ICD-tautiluokitusta, vaan yhdysvaltalaista DSM-luokitusta. DSM-luokitus on poikennut jonkin verran ICD:stä, minkä vuoksi näissä maissa on annettu autimin kirjon ihmisille osin eri nimisiä diagnooseja kuin muualla maailmassa. DSM:ään lisättiin vuonna 1987 tautinimeke PDD-NOS (pervasive developmental disorder not otherwise specified), jonka tarkoituksena oli kattaa autismin lievemmät muodot sekä sellaiset tapaukset, joissa aivan kaikki diagnoosikriteerit eivät täyttyneet[142]. PDD-NOS-diagnoosista on tullut sittemmin niin yleinen, että jotkut tutkijat kutsuvat sitä jopa autismin kirjon kolmanneksi alaryhmäksi[143], esimerkiksi Kanadassa jopa puolet autismin kirjon diagnooseista on ollut PDD-NOS-diagnooseja[144]. On myös viitteitä siitä, että PDD-NOS-diagnoosinimekkeen käyttö olisi alkanut levitä yli alkuperäisen käyttöaiheensa lääkäreiden alkaessa antaa sitä autismi-diagnoosin sijaan. Syynä olisi ollut usko siihen, että vanhemmat pysyvät optimistisempina, jos heidän lapselleen annetaan todellista lievempi diagnoosi.[145] Myös Suomessa on havaittu, että lääkärit antavat usein liian lieviä diagooseja. Monelle Kannerin autistille on annettu Aspergerin oireyhtymän diagnoosi samalla kun osa aspergereista on jätetty kokonaan ilman tautiluokituksen mukaista diagnoosia.[146]
Yhdysvalloissa luovuttiin keväällä 2013 kaikkien edellä mainittujen diagnoosinimikkeiden käytöstä, jolloin ne korvautuivat uudella kattodiagnoosilla autism spectrum disorder, ASD (autismin kirjon häiriö)[147][148][149][150]. Tämä diagnoosi on jaettu oireiden vakava-asteisuuden mukaan kolmeen eri vaikeusasteeseen. PDD-NOS-diagnosoidut henkilöt ja Aspergerit sijoittuvat tyypillisesti asteille 1 ja 2 ja Kannerin autistit asteille 2 ja 3[151]. Tämänkaltaista yksisuuntaista luokittelua on kuitenkin kritisoitu keinotekoiseksi. Autismin kirjolaiset eivät sijoitu todellisuudessa yksiulotteiselle janalle, jonka toisessa päässä olisivat syvimmin autistiset ja toisessa päässä lievimmin autistiset ihmiset, vaan autismin kirjo koostuu joukosta hyvin erilaisia vahvuuksien ja heikkouksien yhdistelmiä[152]. On myös arvioitu, että uusien kriteerien perusteella joka neljäs normaaliälyinen aiemman kriteeristön perusteella diagnosoitu jäisi ilman diagnoosia[153].
Autisminkirjolaiset työelämässä
Diagnosoiduilla autisminkirjolaisilla esiintyy tutkimusten mukaan muuta väestöä huomattavasti enemmän työttömyyttä ja koulutusta vastaamattoman työn tekemistä[154]. Diagnosoitujen autisminkirjolaisten on myös usein hyvin vaikea selvitä työn ja muun elämän yhteensovittamisesta, sillä monet kuormittuvat nopeasti ja heidän palautumisensa on usein hyvin hidasta. Työnantajien tarjoama osa-aikatyö on lisäksi tyypillisesti niin pienipalkkaista, että sillä ei pysty elättämään itseään ja perhettään.
Tanskassa perustettiin vuonna 2004 insinöörialan henkilöstöyritys Specialisterne tarjoamaan rauhallisessa aistiympäristössä tapahtuvaa osa-aikatyötä aspergereille ja muille lievästi autistisille henkilöille[155]. Etenkin firman ohjelmistotestaajat ovat hyvässä maineessa, koska he ovat tuottavampia ja tekevät 90 prosenttia vähemmän virheitä kuin muut samoissa tehtävissä toimivat[156]. Suurin osa yrityksen työntekijöistä kykenee työskentelemään vain 20-25 tuntia viikossa[157], mutta kunnat maksavat Tanskassa osa- ja kokopäivätyön välisen palkkaeron henkilöille, jotka eivät kykene työskentelemään kokopäiväisesti[156].
Osa Specialisternen henkilökunnasta on työkyvyttömyyseläkkeellä. Heille ei makseta palkkatukea, mutta he saavat pitää eläkkeen palkkansa lisäksi. Suomessa ei kuitenkaan myönnetä työkyvyttömyyseläkettä lievien autismin kirjon tilojen perusteella, eikä täällä myöskään kompensoida vajaakuntoisille koko- ja puolipäiväpalkan välistä erotusta.
Kehitysvammaisia henkilöitä Specialisterne ei kykene työllistämään. Suomessa osa kehitysvammaisista autisteista työskentelee vakituisessa avotyössä esimerkiksi keittiöapulaisena tai siivoojana. Avotyöstä ei makseta kuitenkaan palkkaa eikä eläkemaksuja eivätkä avotyöntekijät ole esimerkiksi työterveyshuollon piirissä.[158] Osa avotyön tekijöistä saa kunnan maksamaa työosuusrahaa, jonka suuruus on keskimäärin neljä euroa päivässä[159].
Autismin kirjon lapset koulussa
Koulussa autismin kirjon piirteet saattavat näkyä siinä, että oppilas on oman tiensä kulkija, eikä toimi niin kuin yleensä odottaisi ikäistensä tekevän. Monella autisminkirjolaisella on epätasainen kykyprofiili, joka voi näkyä siten, että joissakin oppiaineissa saadaan helposti täysiä pisteitä, kun taas toisista oppiaineista selviäminen vaatii suuria ponnisteluja. Myös ryhmätöihin osallistuminen saattaa olla vaikeaa[160].
Vuonna 2011 voimaan tulleen perusopetuslain mukaan opetusta voidaan eriyttää sekä menetelmällisesti että sisällöllisesti esimerkiksi lapsen oppimistyylin ja mielenkiinnon kohteiden mukaan. Eriyttämistä voidaan käyttää sekä siinä tapauksessa, että tavanomainen opetus on liian vaikeasti omaksuttavaa että silloin kun se ei tarjoa oppilaalle riittävästi haastetta.[161]
Joillain autismin kirjon lapsilla on myös tarkkaavaisuushäiriö ADD, mikä saattaa oireilla siten, että lapsen on vaikea keskittyä opiskeluun. Jos kirjolaisella on laaja-alaisia oppimisvaikeuksia tai älyllinen kehitysvamma, hän saattaa tarvita henkilökohtaisen opetussuunnitelman ja mukautettua opetusta.
Autismin kirjon lapsen vahvuuksia voidaan huomioida esimerkiksi seuraavasti[162]:
Lapsi viihtyy paremmin esineiden kuin ihmisten parissa — ei siis tarvitse huolestua, jos lapsi leikkii mielellään yksin.
Lapsi viestii vähemmän kuin muut — on seurattava tarkemmin lapsen tarpeita.
Lapsi mieluummin seuraa omia mielihalujaan ja uskomuksiaan — kannustetaan lasta oppimaan rakentavia asioita.
Lapsi ei ole kiinnostunut yhteisistä tekemisistä muiden lasten kanssa — annetaan lapselle tilaisuus toimia ryhmässä myös itsenäisesti.
Lapsella on vahvat mielenkiinnon kohteet — hyödynnetään mielenkiinnon kohteita vaikeiden asioiden oppimiseksi.
Lapsi havaitsee yksityiskohdat tarkasti — esimerkiksi marjassa ja sienimetsässä tästä on iloa koko perheelle.
Lapsi huomaa asioita, joita muut eivät huomaa — kannattaa luottaa lapseen siinä, miten hän kokee tilanteen.
Lapsen käsitys olennaisesta poikkeaa muista — antaa uuden näkökulman ja auttaa näkemään asioita uudessa valossa.
Lasta voivat kiinnostaa kuviot, muodot, numerot, kirjaimet ja listat — lähtee oppimisessa mielellään yksityiskohdista ja toistosta.
Lasta kiinnostavat pienet, kompleksit tai abstraktit systeemit — ymmärtää kokonaisuuksia, kun niistä tehdään järjestelmiä.
Lapsi lajittelee ja ryhmittelee mielellään kiinnostuksensa kohteet — siivous ja järjesteleminen kiinnostavat toisin kuin muita lapsia.
Lapsi pyrkii tilanteiden hallintaan ja välttää epävarmuutta — suunnittelee mielellään esimerkiksi yhteisiä aikatauluja ja seuraa niiden toteutumista.
Laaja-alaisten kehityshäiriöiden diagnoosikoodit kansainvälisessä tautiluokituksessa (ICD-10)
F84.0
Kannerin oireyhtymä (varhaislapsuuden autismi)
F84.1
Epätyypillinen autismi
F84.2
Rettin oireyhtymä
F84.3
Hellerin oireyhtymä (disintegratiivinen kehityshäiriö)
F84.4
Älylliseen kehitysvammaisuuteen ja kaavamaisiin liikkeisiin liittyvä hyperaktiivisuusoireyhtymä
F84.5
Aspergerin oireyhtymä
F84.8
Muu lapsuusiän laaja-alainen kehityshäiriö
F84.9
Määrittämätön lapsuusiän laaja-alainen kehityshäiriö
Katso myös
Stressi
Autismikirjon häiriö
Laajempi autismin fenotyyppi
Luettelo tunnetuista autismin kirjon henkilöistä
Autismi- ja Aspergerliitto
Autistien oikeuksien liike
Autistien oikeuksien päivä (Autistic Pride Day)
Maailman autismitietoisuuden päivä
Neurodiversiteetti
Neurologinen poikkeavuus
Neuropsykologia
Neuropsykiatria
Lähteet
 (myös )

Temple Grandin and Richard Panek: The autistic brain. Alkuperäisjulkaisu Yhdysvalloissa (Mariner Books 2013, New York). Julkaistu vuonna 2014 myös Euroopassa (Rider books 2014, London).
Young Shin Kim, Bennett L. Leventhal; Yun-Joo Koh ym.  American Journal of Psychiatry 168:904–912. September 2011. (myös  psychiatryonline.org:ssa)
Viitteet

Aiheesta muualla

 (Inhimillinen tekijä -ohjelmasarjan haastattelussa 13.2.2008 autismikouluttaja Heta Pukki, kirjailija Eeva Poranen ja näyttelijä Pirkko Hämäläinen)

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Autismi
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

Miten laaja-alaiset oppimisvaikeudet määritellään?


Tuotantotalous on yritysten taloudellista ja tuotannollista toimintaa, erityisesti tuotannonjohtamista, logistiikkaa, laatujohtamista, laskentatoimea, rahoitusta, markkinointia, teknologiajohtamista, henkilöstövoimavarojen johtamista, tuotekehitystä ja logistiikkaa sekä liikkeenjohdon strategiaa tarkasteleva oppiaine. Tarkastelualueeseen kuuluu myös ympäristövaikutusten hallinta, esimerkiksi kierrätys, ja sen kannattavuus. Tuotantotalous käsittää aiheita yritysstrategiasta tuotantolinjan ohjaukseen. Se käsittelee ihmisistä, materiaaleista, informaatiosta, laitteista ja energiasta koostuvia järjestelmiä, niiden suunnittelua, käyttöönottoa ja kehittämistä.
Tuotantotalous suhteessa muihin insinööritieteisiin
Tuotantotalous, englanniksi Industrial Engineering and Management, erottuu muista insinöörien perinteisistä osaamisalueista siinä, että sitä voidaan soveltaa kaikkiin tuotannon aloihin, kuten teollisuuteen, yritysten, kuntien ja kolmannen sektorin toimintaan (panosten muuttamista tuotoksiksi). Esimerkkejä tuotantotalouden soveltamiskohteista ovat huvipuiston jonojen lyhentäminen, leikkaussalin toiminnan tehostaminen, tuotteiden jakelukanavien hallinta, sekä halvempien ja luotettavampien autojen valmistaminen. Tyypillisesti tuotantotalouden osaajat tehostavat prosesseja, kehittävät tuotteiden valmistettavuutta ja laatua sekä kehittävät koko toiminnan tuottavuutta.
Tuotantotalous kohdistaa huomionsa tehokkaaseen suunnitteluun sekä tuotannon tai palvelun hallintaan käsittelemällä sekä tuotekehitystä, tietojärjestelmiä, laatujohtamista, tuotannon johtamista, varaston hallintaa, kirjanpitoa sekä muita organisaation toimintaan vaikuttavia aihealueita. Oleellista on, että nämä arvoa tuottavat luovat toiminnot kohdennetaan markkinoilla tunnistettujen mahdollisuuksien pohjalta.
Kansainväliset vastineet
Kansainvälisesti tuotantotaloutta vastaa usein ilmaisu Industrial Engineering tai Operations Management. Industrial ja Operations Management ovat alun perin keskittyneet lähinnä tuotteiden tai palveluiden tuottamiseen ja toimittamiseen. Nykyisin oppeja sovelletaan kuitenkin laajemmin, esimerkiksi valtion ja kunnanhallintoon (mm. terveydenhuoltoon). Saksankielisissä maissa tuotantotaloutta vastaava termi on Wirtschaftsingenieurwesen. Hollannissa ja Belgiassa vastaava termi on Technische bedrijfskunde. Ruotsissa suomalaisia tuotantotalouden yliopisto-opintoja vastaa industriell ekonomi (Norjassa industriell økonomi).
Tyypillisiä alueita, joita käsitellään ovat tuotannonohjaus, sisäinen laskentatoimi, strategia, laatujohtaminen, tuotekehitys ja innovaatiojohtaminen, logistiikka, ostotoiminta (supply management) ja ergonomia. Näiden lisäksi myös erilaisten tietojärjestelmien, esimerkiksi toiminnanohjausjärjestelmien (ERP) rooli korostuu.
Eurooppalaisissa yliopistoissa tuotantotaloutta opiskelevilla on oma kattojärjestö, ESTIEM, johon kuuluu noin 60 000 opiskelijaa 30 eri maassa.

Tuotantotalouden opetus Suomessa
Historia
Helsingin teknillisen reaalikoulun aloittaessa toimintansa vuonna 1849 jo heti alkuvaiheessa opetettiin myös kirjanpitoa. Sitä voidaan pitää tuotantotalouden piiriin kuuluvan opetuksen alkuna. Oppilaitoksen kehittyessä vuonna 1879 Suomen polyteknilliseksi opistoksi lisättiin sen opetusohjelmaan kirjanpidon lisäksi kansantalous ja teollisuuslainsäädäntö. Opiston muuttuessa Suomen Teknilliseksi Korkeakouluksi vuonna 1908 perustettiin heti teollisuustalouden lehtoraatti ja kansantalouden professuuri. Teollisuustalous sai professuurin vuonna 1921, silloin yhdistettynä yleisen koneopin ja teollisuustalouden professuurina. Työpsykologian opetus alkoi vuonna 1947 erikoisopettajan voimin, josta kehittyi sitten vuonna 1951 työpsykologian ja työnjohto-opin professuuri. Tähänastisen kehityksen lähtökohta oli nähtävästi se, että tekniikan piirissä toimivat tarvitsevat myös näiden aineiden antamia tietoja.[1]
Tuotantotalouden nimellä kulkeva käsite on syntynyt Suomessa 1960-luvulla ulkomaisten esikuvien mukaisesti tarkoittamaan tietoainesta, jonka pohjalta tähdätään yritysten toiminnan taloudellisuuteen ja kannattavuuteen. Osana insinööritehtävien hoidon edellyttämiä tietoja se on alun perin liittynyt lähinnä teollisuudessa esiintyviin kysymyksiin. Sittemmin se on laajentunut käsittämään muitakin aloja, joilla insinöörikoulutuksen pohjalta voidaan toimia.

Tuotantotalouden opintosuunta perustettiin Teknilliseen korkeakouluun sen koneinsinööriosastolle vuonna 1966. Tämän ohessa tuotantotalouden opintosuunnan opiskelijat järjestäytyivät tuotantotalouden kerho Prodekoksi[2]. Näinä aikoina syntyi tuotantotalouteen alusta alkaen erikoistava korkeakouluinsinöörien koulutus ja siitä vastaava Tuotantotalouden laitos Koneinsinööriosastolla. Tuotantotalous-käsitteen sisältö vakiintui tämän seurauksena. Vuoden 1979 tutkinnonuudistuksessa sai opintosuunta nimen tuotantotalouden koulutusohjelma. Tuotantotalouden laitos muodostettiin vuonna 1996 tuotantotalouden osastoksi, jolloin se irrotettiin Konetekniikan osastosta itsenäiseksi.[1]
Vuodesta 1966 alkaen opiskelijat valittiin opintosuunnalle jo korkeakoulun opiskelijavalinnan yhteydessä. Opintosuunnan alkuvuosina valittiin aloittajia noin kaksikymmentä vuosittain. Sittemmin valittujen määrä on vähitellen kasvanut noin kuuteenkymmeneen. Opinnot koostuivat aluksi koneinsinööriosaston teknisistä aineista ja tuotantotalouden omista aineista. Vähitellen teknisiä opintoja on voinut valita muidenkin osastojen teknisistä aineista. Muutenkin valinnanmahdollisuudet ovat lisääntyneet myös tuotantotalouden opinnoissa. Tuotantotalouden opetuksen keskeiseksi rooliksi Teknillisessä korkeakoulussa (nyk. Aalto-yliopistossa) asetettiin kaikkien korkeakoulun opiskelijoiden taloudellishallinnollisen opetuksen tarjoaminen, ei vain "omien" opiskelijoiden koulutus. Se onkin muodostanut opiskelijoiden määrän pääosan. Tuotantotalouden aineisiin ovat muiden koulutusohjelmien opiskelijat tunteneet lisääntyvää mielenkiintoa.[1]
Uusiin teknillisiin korkeakouluihin on perustettu Teknillisen korkeakoulun esikuvan mukaan tuotantotalouden opetusta niiden edellyttämine laitoksineen ja virkoineen. Näin on tapahtunut Lappeenrannan ja Tampereen teknillisissä korkeakouluissa sekä Oulun yliopiston teknillisessä tiedekunnassa ja Vaasan yliopistossa ekonomikoulutukseen liittyvänä. (Olkkonen 1997) Tuotantotalous kuuluu myös useiden ammattikorkeakoulujen opetusohjelmaan.
Opintojen sisältö
Tuotantotalouden opinnot ovat yhdistelmä taloutta, tekniikkaa, johtamista, työpsykologiaa, kansainvälisyyttä ja informaatioteknologiaa ja viime kädessä opintojen sisältö on aina opiskelijasta ja koulusta kiinni.
Yliopistokoulutus
Yliopistoissa tuotantotalouden koulutusohjelmat ovat Aalto-yliopistossa Otaniemessä, Tampereen ja Lappeenrannan teknillisissä yliopistoissa sekä Oulun että Vaasan yliopistoissa. Helsingin kauppakorkeakoulussa on mahdollista valmistua ekonomiksi (maisteritutkinto) tuotantotalouden koulutusohjelmaa pitkälti vastaavasta [3] Logistiikan ja Palvelutalouden koulutusohjelmasta sekä englannin kielisestä Logistics and Service Economics -koulutusohjelmasta. Tuotantotaloudessa pääaineeksi voi valita esimerkiksi teknillisessä korkeakoulussa teollisuustalouden, työpsykologian ja johtamisen, strategian ja kansainvälinen liiketoiminnan, teollisuuden kehittämisen ja johtamisen tai ympäristöjohtamisen ja vastuullisen liiketoiminnan. Yliopistossa tuotantotaloudesta voi suorittaa tekniikan kandidaatin ja diplomi-insinöörin tutkinnon; Vaasassa tuotantotalouden tutkinto on kauppatieteiden kandidaatin/maisterin tutkinto, jossa suuntautumisvaihtoehdot ovat joko tuotekehitys/laatujohtaminen tai tuotannonohjaus/logistiikka. Vaasan yliopistossa on tarjolla myös englanninkielinen tuotantotalouden maisteriryhmä.
Lappeenrannan teknillisen yliopiston tuotantotalouden yksikkö on valittu jo kolmannen kerran Suomen  vuosiksi 2010–2012 . Se on ollut valtakunnallisen yliopistokoulutuksen laatuyksikkö myös vuosina 2001–2003 ja 2004–2006. Valinnat tekee Suomen sisäministeriön alainen korkeakoulujen arviointineuvosto KKA. Yliopistokoulutuksen laatuyksiköitä on Suomessa kymmenen, ja ne valitaan uudelleen kolmen vuoden välein. Sama yksikkö ei voi tulla valituksi kolmea kertaa peräkkäin.
Ammattikorkeakoulutus
Ammattikorkeakouluissa tuotantotalouden insinöörikoulutusohjelmat ovat Varkaudessa Savonia-ammattikorkeakoulussa, Metropolia Ammattikorkeakoulussa, Imatralla Saimaan ammattikorkeakoulussa, Hämeen ammattikorkeakoulussa (HAMK) Valkeakoskella, Centria-ammattikorkeakoulussa Ylivieskassa, Satakunnan ammattikorkeakoulussa, Kemi-Tornion ammattikorkeakoulussa ja Turun ammattikorkeakoulussa.
Jatkokoulutus
Tuotantotalouden valtakunnallinen tutkijakoulu toimii Aalto-yliopistossa Otaniemessä. Se kouluttaa tekniikan tohtoreita ja lisensiaatteja, joiden tutkimus suuntautuu tuotantotalouteen.
Helsingin kauppakorkeakoulussa koulutetaan logistiikan ja palvelutalouden tohtoreita logistiikan aineen tohtoriohjelmassa. Logistiikan [4] väitöskirjojen aiheet liittyvät koko toimitusketjun strategiseen, taktiseen ja operatiiviseen suunnitteluun sisältäen hankintatoimen, tuotannonsuunnittelun ja jakelun. Väitöskirjoissa kehitellään sekä yleisempiä liiketoimintamalleja että spesifimpiä, numeeriseen mallintamiseen ja optimointiin perustuvia malleja.
Lisäksi Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja Savonia-ammattikorkeakoulussa Varkaudessa voi opiskella ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon tuotantotaloudesta (Master's Degree in Industrial Management).
Alumneja
Tunnettuja suomalaisia tuotantotalouden alumneja ovat muun muassa:
Ilkka Paananen, Supercell:n perustaja
Jorma Eloranta, vuorineuvos, Metso Oyj:n toimitusjohtaja
Jyrki Kasvi, kansanedustaja
Pyry Lautsuo, IBM Finlandin toimitusjohtaja 1997–2006[5]
Markku Markkula, Dipolin johtaja, ex-kansanedustaja
Asko Schrey, Accountorin entinen toimitusjohtaja
Risto Siilasmaa, hallitusammattilainen, F-Securen perustaja
Juha Äkräs, Nokian johtokunnan jäsen[6]
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Olkkonen, T.| title = Tuotantotalous Teknillisessä korkeakoulussa 1908-1996| publisher = TKK| year = 1997}}
Viitteet

Aiheesta muualla
Yliopistot

 peruskurssit  ja
/, /,

Aineistoa

Luokka:Tuotantotekniikka
Luokka:Johtaminen
Luokka:Liiketaloustiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

Mitä voidaan pitää tuotantotalouden piiriin kuuluvan opetuksen alkuna Suomessa?


Vihanneksiksi kutsutaan kasveja, joita voidaan käyttää ihmisravintona ja jotka eivät ole hedelmiä, pähkinöitä, yrttejä, mausteita tai viljaa.
Laajemmassa mielessä vihanneksina pidetään myös juureksia. Suppeammassa mielessä sanalla tarkoitetaan pääasiassa puutarhoissa viljeltyjä kasviksia, joiden maanpäällisiä meheviä osia käytetään ravinnoksi.[1] Syötävä kasvin osa voi olla lehti (esimerkiksi lehtikaali, lehtisalaatti ja pinaatti), varsi (selleri), lehtiruoti (raparperi), muuntuneista lehdistä maan alle muodostunut sipuli tai kukintopohja (esimerkiksi kukkakaali ja parsakaali). Vihanneksiksi luetaan yleensä myös eräät yksivuotisina viljeltyjen ruohomaisten kasvien hedelmät, kuten kurkku ja tomaatti[2], sekä tuleentumattomina syötävät palkokasvien siemenet, kuten vihreät herneet ja pavut[3].
Useimmat maailmanlaajuisesti tärkeät vihanneskasvit ovat alkujaan peräisin Lähi-idästä ja Välimeren maista. Muutamat lajit, kuten kurkku, ovat kuitenkin peräisin Itä-Aasiasta, tomaatti Keski-Amerikasta.[4]
Terveysvaikutukset
Useimmat vihannekset sisältävät vain niukasti energiaa, mutta niillä on suuri merkitys vitamiinien, kivennäisaineiden ja kuidun lähteenä. Ne sisältävät paljon elimistölle välttämättömiä kivennäis- ja hivenaineita kuten kaliumia, magnesiumia ja mangaania. Niissä on myös paljon folaatteja ja antioksidantteja, kuten C-vitamiinia ja karotenoideja.[5] Beetakaroteeni on yksi yleisimmistä karotenoideista ja toimii A-vitamiinin esiasteena.[5]
Kansainvälisissä tutkimuksissa on ilmennyt, että eniten kasviksia syövät ihmiset sairastuvat sydän- ja verisuonitauteihin 15–40prosenttia vähemmän kuin niitä vähän syövät. Eniten hedelmäannoksia syövät 54–80-vuotiaat miehet olivat pitkäikäisempiä.
Kasviksissa ja hedelmissä on paljon liukoista ja liukenematonta kuitua, joka edistää suolen toimintaa nopeuttamalla läpikulkua ja toimimalla probioottisten suolistomikrobien energianlähteenä. Kuidut myös sitovat itseensä kolesterolia ja siten vähentävät ravinnon kolesterolin imeytymistä. Kasvisten energiatiheys on pieni, ne ovat vähäsuolaisia ja sisältävät monia fytokemikaaleja. Kasvikset kuuluvat jokaiseen ateriaan.[6] Ei ole raja-arvoa, kuinka paljon vihanneksia ja hedelmiä tulisi syödä, vaan ennemminkin pätee seuraava: mitä enemmän, sitä parempi. Myös vähäinen lisäys tuo terveysvaikutuksia.[7][8]
Vuoden vihannes
Suomessa puutarha-alan keskusjärjestö Puutarhaliitto ry ja Kotimaiset Kasvikset ry ovat valinneet vuodesta 1967 alkaen Vuoden vihanneksen. Valinnan tavoitteena on monipuolistaa vihannesten käyttöä ja tuntemusta. Vuoden 2012 vihannekseksi valittiin yrtit.[9]
Katso myös
Luettelo vihanneksista
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Rousi, Arne| title = Auringonkukasta viiniköynnökseen, ravintokasvit ihmisen palveluksessa| publisher = WSOY| year = 1997| id = ISBN 951-0-21295-4}}
Viitteet

Aiheesta muualla
Aro, Antti:  Terveyskirjasto.fi. 15.10.2015.
 Kotimaiset kasvikset.
 Kotimaiset kasvikset.

Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

Kuinka paljon ihmisen pitää syödä vihanneksia päivässä?


Bruno Latour (s. 1947 Beaune, Ranska) on ranskalainen filosofi, antropologi ja tieteensosiologi. Hän toimii politiikan tutkimuksen professorina Pariisin Sciences Po -instituutissa. Koulutukseltaan hän on filosofi ja antropologi.[1]
Bruno Latour on kehittänyt yhdessä Michel Callonin ja John Law’n kanssa toimijaverkkoteorian, ANT (actor-network theory). Latour ja Callon julkaisivat yhteistyössä Pandore-ilmaisjakelulehteä, joka sisälsi tieteellisiä artikkeleja liittyen tieteentutkimukseen, teknologian etnologiaan, tieteensosiologiaan ja kognitiiviseen psykologiaan. Latour ja Callon kirjoittivat lehteensä usein salanimillä ja toisinaan jopa kritisoiden omia tekstejään saadakseen aikaan tieteellistä keskustelua.
Käsitteitä
Ariadne: Ariadnen lanka on Bruno Latourin tutkimuksen tekemisen käytäntö, joka toimii kuten verkosto. Ariadnen lanka sitoo yhteen tarinoita "hennosti" ja "saumattomasti" ja se mahdollistaa tutkijan luovinnan eteen- ja taaksepäin.
Aktantti: tulee sanoista ACTANT TECHNOLOGY (~osallinen ja toimelias teknologia). Aktantti on toimija, joka toimii ja johon muut liittävät toimintoja. Aktantit tuottavat ja ylläpitävät tieteellisiä erotteluja (esimerkiksi tiedollinen/ei-tiedollinen, sosiaalinen/tekninen). Bruno Latour pitää näitä erotteluja esteenä tutkimuskohteen ymmärtämiselle, eikä katso niiden olevan relevantteja selitysresursseja tutkimuksessa. Latour kuitenkin tähdentää, että aktantteja on syytä seurata, mutta ne tulisi ottaa vastaan sellaisina kuin ne ovat eikä pyrkimyksenä saisi olla niiden oikeaksi todentaminen. Tutkijalla ei saa olla liikaa ennakkokäsityksiä, vaan hänen on opittava yhteiskunnasta tutkimiltaan aktanteilta.
ANT: (Actor-Network Theory) tarkoittaa Latourin toimijaverkkoteoriaa. ANT on käsitteistö ja ontologia tutkimuskohteen kuvausta ja analyysia varten. Käsitteistön avulla Latour pyrkii vapautumaan yhteiskuntatieteiden luomista yhteiskuntamalleista ja jaotteluista. Yhteiskunta toteutuu ANT:in mukaan kaikkien toimijoiden yrityksissä määrittää sitä. Keskeinen osa toimijaverkkoteoriaa ovat ns. aktantit, jotka ovat attribuoidun kyvyn omaavia olioita/toimijoita (esimerkiksi yritykset, mikrobit, kansanliikkeet, henkilöt…). Kollektiivi (Latourin yhteiskunta) koostuu aktanttien muodostamista verkostoista, joissa yleensä jokin aktantti toimii puhemiehenä/edustajana. Aktantteja voidaan myös luoda ja muokata muiden aktanttien itsekkäiden tarpeiden mukaan, jota Latour kutsuu kääntämiseksi.
Hybridi: Hybridillä Bruno Latour tarkoittaa anomaalisia ihmisen ja ei-ihmisen liitoksia, joista on mahdoton sanoa, onko niissä toimijana ”ihminen”, ”luonto” vai ehkä ”teknologia”. Tällaisia hybridejä ovat niin hi-virus, otsonikato kuin hullun lehmän tautikin. Nämä ovat yhtä aikaa sekä ihmisen aiheuttamia, inhimillisiä, mutta myös luonnollisia, koska eivät ole täysin inhimillisen toimijan synnyttämiä.
Kollektiivi: Bruno Latour on korvannut käsitteen yhteiskunta termillä kollektiivi. Käyttämällä kollektiivin käsitettä, hän haluaa korostaa sitä, että ihmisten yhteisyys ei ole jotain, joka voitaisiin nähdä ilmiöiden takana tai niiden perustana: yhteiskunta ei selitä mitään, se on itse selitettävä. Yhteiskunta on Latourille suppeampi käsite kuin kollektiivi. Yhteiskunta tarkoittaa vain kollektiivin yhtä, yhteiskuntatieteiden tutkimaa, osaa. Yhteiskunnallisuus syntyy ihmisten, esineiden, tekniikoiden, ideoiden ja toimintojen aktiivisesta kokoon panemisesta. Sana kollektiivi sanassa kaikuu ranskan verbi collecter, joka merkitsee haalimista, keräämistä ja kokoamista. Näin kollektiivi on liikkuva suhteiden verkko, joka ei ole yksinkertaisesti ”inhimillinen” mutta ei ”luonnollinenkaan”.
Kääntäminen: Bruno Latour puhuu kääntämisestä kun uusia aktantteja syntyy ja olemassa olevat aktantit muokkaantuvat. Aktantit pyrkivät käännöksien avulla muokkaamaan toimintaympäristöään, mutta käännös voi onnistua vain jos muut aktantit ovat halukkaita muuttumaan. Näin ollen aktanttien välillä on jatkuva kamppailu niiden yrittäessä värvätä muita verkostoonsa vahvistaakseen sitä.
Luonto-kulttuuri: Modernina oleminen (tai pysyminen) vaatii että pidämme erillään ”käännösprosessin” ja ”puhdistusprosessin”. Puhdistusprosessi muodostaa kahdenlaisia ontologisesti täysin erillisiä alueita: yhtäältä inhimillisten olentojen ja toisaalta ei-inhimillisten olioiden alueet(kulttuuri/luonto). Ilman käännösprosessia ja sen muodostamia uuden tyyppisiä olioita, luonnon ja kulttuurin hybridejä, puhdistusprosessi olisi hedelmätöntä ja tarkoituksetonta. Ilman puhdistusprosessia käännösprosessin toiminta taas hidastuisi, rajoittuisi tai kävisi jopa mahdottomaksi. Tämän vuoksi Latourin toteamus nykyhetkestä, ”Luonto ja kulttuuri kirnutaan yhdeksi mössöksi joka päivä”, johtaa siihen tilanteeseen, että puhdistusprosessi ei toimi ja näin ollen käännösprosessin toiminta rajoittuu tai muuttuu jopa mahdottomaksi. Tämän vuoksi voimme todeta, että ”Emme ole koskaan olleet moderneja.”
Paikallinen tieto: Latourin Laboratory Lifen (la Vie de laboratoire: la Production des faits scientifiques, Bruno Latour & Steve Woolgar, 1986) mukaan laboratorion tuottama tieto kantaa aina mukanaan syntymäpaikkansa idiosynkraattisia piirteitä. Kaksi piirrettä on erityisen keskeisiä. Ensinnäkin tieto, jos se sellaista on, pätee ensijaisesti vain laboratorion erityislaatuisissa olosuhteissa. Tieteelliset faktat vaativat elääkseen aivan erityiset olosuhteet. Toiseksi, tuotettujen tietoväittämien arvioinnissa kysymyksillä kuka, missä ja millä välineillä on olennainen sija. Tietoa ei voi arvioida tuntematta sen syntytapaa ja arvioimatta sen tuottaneita tahoja. Nämä molemmat ajatukset sotivat perinteistä, tieteellistä tietoa yleisenä ja persoonattomana pitävää tietonäkemystä vastaan.
Symmetriaperiaate: Bruno Latour erottuu muista tieteentutkijoista ANT (actor-network tehory) käsitteistöllä ja ontologialla sekä yleistetyksi symmetriaksi nimitetyllä metodologisella periaatteella. Periaate kieltää tutkijaa selittämästä tiedettä tai teknologiaa Luonnolla tai Yhteiskunnalla. Latourille kausaalinen selittäminen on syyttämistä ja vastuullisten etsimistä. Ainoa selittämisen tapa on arvovapaa kuvaus, joka sisältää kaikki prosessiin osallistuneet inhimilliset ja ei-inhimilliset toimijaosapuolet. Latour on kiinnostunut kaikesta. Hänelle tieteenalojen rajat ovat ymmärryksen ja kiinnostavan tutkimuksen este.
Teknotiede: Teknotiede yhdistää kaksi erilaista kehityspolkua omaavaa käsitettä teknologian ja tieteen. Myös se osa teknologiasta jota kehitetään tiedemaailman ulkopuolella yrityksissä, kotitalouksissa ja muualla kuuluu teknotieteeseen. Esimerkiksi naistutkimuksen edustajan Donna Haraway käyttämä termi teknotiede kuvaa muutosta tieteen ja teknologian välisen jaottelun häviämisessä ja tekee sen näkyväksi.
Toimijaverkko:  on suomennos ranskalaisesta ilmaisusta acteur-reseau. Se kehitettiin tilanteisiin ja ongelmiin, jossa tavalliset sosiaaliset säännönmukaisuudet eivät näytä pätevän. Michel Callon oli mukana laajassa projektissa sähköauton kehittämistä varten (VEL-projekti). Projekti oli hyvin suunniteltu ja sähköauton edistyminen vaikutti selvältä.Kuitenkin satunnaisilta tuntuvista syistä johtuen hanke ei edennytkään toivotusti.Callon kehitti teorian tai oikeastaan tutkimusmenetelmän, jolla kaikki asiaan vaikuttavat tekijät saataisiin huomioitua. Mukaan tulivat sekä inhimilliset että ei-inhimilliset kyseiseen asiaan kuuluvat seikat. Ihmiset eivät ole siinä subjekteja ja esineet objekteja, vaan ne asetetaan samalle viivalle tietyssä asiayhteydessä. Olennaista toimijaverkkoajattelussa on kaikkien em. tekijöiden asettaminen samojen tutkimusmenetelmien alaisiksi. Sähköauton kohdalla esimerkiksi tietyt tekniikat määrittelevät projektin kokonaisuutta samalla tavoin kuin siihen osallistuvat ihmisetkin.
Ulkopuolisuus: on yksi tieteentutkimusta käsittelevän julkaisun Laboratory Life (la Vie de laboratoire: la Production des faits scientifiques, Bruno Latour & Steve Woolgar, 1986) teemoista, joka on jäänyt Bruno Latourin myöhemmän tutkimuksen erityispiirteeksi. Latour ei pidä tarpeellisena jakaa pelkästään tutkimuskohteen ymmärrystä tieteellisessä tutkimuksessa, vaan pyrkii muodostamaan tutkimuskohteen toimintojen kuvaamiseen yleisen ja neutraalin sanaston. Hän pitää jaettua käsitteistöä jaettuina käsityksinä ja tällaista tutkimusta epäsymmetriansa vuoksi epäonnistuneena. Esimerkiksi myöhemmässä Pasteur-tutkimuksessaan, hän ei tutkinut historiallista henkilöä vaan kollektiivista (yhteiskunnallista) prosessi-ilmiötä - yhteispeliä joka muutti Ranskan.
Teoksia
Suomeksi
Citation error, replace with{{cite book| author = Latour, Bruno| title = Emme ole koskaan olleet moderneja| location = Tampere| publisher = Vastapaino| year = 2006| version = (Nous n’avons jamais été modernes: Essai d'anthropologie symétrique, 1991.) Suomentanut Risto Suikkanen. Suomennettu tekijän tarkastamasta ja laajentamasta englanninkielisestä laitoksesta We have never been modern, 1993| id = ISBN 951-768-193-3}}
Latour, Bruno: Moderni vai ekologinen? Uutta oikeutusta etsimässä. Teoksessa: Citation error, replace with{{cite book| author = Yrjö Haila & Ville Lähde (toim.)| title = Luonnon politiikka| location = Tampere| publisher = Vastapaino| year = 2003| id = ISBN951-768-108-9| page = 67-104}} (Suomennettu englanninkielisestä käännöksestä: Latour, Bruno: To Modernise or Ecologise? Teoksessa: Citation error, replace with{{cite book| author = Braunn, B. & Castree, N. (toim.)| title = Remaking Reality: Nature at the millenium.| location = London| publisher = Routledge| year = 1988| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| page = 221-242}}. Ranskankielinen alkuperäisartikkeli: Moderniser ou ecologiser? A la recherche de la septième Cité. (in French))
Petri Ylikoski, Bruno Latour ja tieteentutkimus, Tiede ja edistys 4/00 25. vuosikerta.)
Ranskaksi
Bruno Latour les Microbes: Guerre et paix, Paris, Métailié, 1984
Bruno Latour et Steve Woolgar, la Vie de laboratoire: la Production des faits scientifiques, Paris, La Découverte, 1988
Bruno Latour, La Science en action, Paris, La Découverte, 1989
Bruno Latour, Aramis ou l'Amour des techniques, Paris, La Découverte, 1992
Bruno Latour, Petites Leçons de sociologie des sciences, Paris, Le Seuil, 1996
Bruno Latour, Politiques de la nature: Comment faire entrer les sciences en démocratie, Paris, La Découverte, 1999, 2004
Bruno Latour, Jubiler ou les Tourments de la parole religieuse, Paris, Les Empêcheurs-Le Seuil, 2002
Bruno Latour, la Fabrique du droit: Une ethnographie du Conseil d'État, Paris, La Découverte, 2002
Bruno Latour, Changer de société ~ Refaire de la sociologie, Paris, La Découverte, 2006
Englanniksi
Bruno Latour, Aramis, or the love of technology (Translated by Catherine Porter) Harvard University Press (April 1, 1996)
Bruno Latour, Pandora's Hope: Essays on the Reality of Science Studies, Cambridge, Mass., Harvard University Press, 1999
Citation error, replace with{{cite book| author = Bruno Latour| title = Politics of Nature. How to Bring the Sciences into Democracy| location = Cambridge, Mass.| publisher = Harvard University Press| year = 2004| id = ISBN 0-674-01347-6| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}
Bruno Latour, Reassembling the social- An introduction to Actor-Network Theory, Oxford, OUP, 2005
Lähteet

Aiheesta muualla

Husa, Jaakko & Suoranta, Juha: . niin & näin 2/1998, 30–36.

Luokka:Ranskalaiset tieteilijät
Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt