«Двадцять четвертого числа, коли почалася війна я особисто перебувала в територіальній обороні. Три дні. Потім мені надходили дзвінки, хлопці запропонували відкрити майстерню, працювати на армію, нашу територіальну оборону. Я на власні очі бачила, наскільки важко давалося обмундирування: ті ж пояси, ремені, підсумки, не кажучи вже про розвантажувальні жилети, бронежилети. Тобто я бачила це все на власні очі, тому вирішила відкрити майстерню, запросити людей».