«Цю ніч добре давали і так близько. Мабуть, десь там у балці, бо жесть торохтіла ще вранці до пів дев'ятої. Коли вже так лячно, що я не можу, тоді я на ніч іду пізненько у підвал, в сховище, там таке воно примітивне, але все одно сховище. Щоб перебути до ранку, бо нас уже побило».