Ми весь час, я впевнена, в нашій розмові будемо повертатися до сьогодення, до реалій повномасштабної війни, яка ведеться на території України, і будемо говорити про те, чому це надзвичайно актуально. Як на мій погляд, в 2015 році цей закон запізнився, його бажано було проводити в 1991-1993 роках. Але сталося так, як сталося. Сталося в умовах російської агресії, анексії Криму, загарбання Донецької, Луганської областей. І, взагалі, в такому стані наша держава перебувала: друга революція, революція Гідності, втеча проросійського президента, обрання нового президента, нові реалії, нові можливості, поява нових політичних сил все це дало в фокусі можливість прийняти на той час, по-перше, це не один закон, а пакет із чотирьох законів, революційний такий пакет з декомунізації. Це надзвичайно вплинуло на суспільство, на подальший розвиток. І я скажу, чому – процеси декомунізації тривають і зараз, наш противник постійно повертається до процесів декомунізації. Особливо це було помітно 9-го травня, коли відбувалося таке «победобесіє» з російської сторони. РФ завжди критикувала.