Так, там були мої знайомі в драмтеатрі На той час, коли впала бомба, їх вже не було там, тому що людей в драмтеатрі було дуже багато і, мабуть, як в мене було відчуття, що не можна ночувати вдома так і у Світлани було відчуття, що не можна там бути Вони там десь поряд були, в іншому місці Там по спискам було 1200 людей десь Я так розумію, що на час вибуху десь 800 - 900 було в самому драмтеатрі Тому що вийти і десь розміститися не було де. Всі місця, всі підвали були забитті Тому що східний Маріуполь майже був весь тут в центрі - хто міг вийти, хто вчасно міг вийти звідти і виїхати Там точно було не менше 600 людей Ми навіть не могли туди піти, щоб допомогти, тому що нас так щільно бомбили і, мабуть, через те що я жінка, може чоловіки би змогли пройти В мене був страх І не страх за те що я загину, а за те що я просто не дійду туди, загину по-дурному, не допоможу і тоді діти не будуть знати де я А я бачила яка кількість людей була біля драмтеатру Це ми тоді взнали вже про кількість, що там було записано 1200 А я раптом ота кількість, яка приходила Вони ж могли бути там, вони могли чекати автобусів Ми випадково в той день не пішли, тому що нам в тот день якраз треба було йти до чоловіка на міст Ми й на міст не пройшли Той день якраз був такий дуже страшний по обстрілах Рахуйте з 16-го березня я вже про чоловіка нічого не знала -Вже остання була звістка про нього 16-го березня -Так Як ви дізналися що він в полон попав?