[музика] наші люди Це програма про смілян і тих хто опинився в Смілі через війну наші люди це про дієвих непосидючих незламних сильних витривалих ініціативних хочеться щоб їх історії запам'ятались щоб комусь надали наснаги мотивували і звичайно ж підсилювали упевненість в тому що ми Незламні це інтерв'ю в рамках програми наші люди за кордоном історія про те як Опинившись чужій країні не просто продовжити жити а як дивно допомагати Україні Знайомтесь смілянка Анна свічок А на світі разом з чоловіком Максимом є власниками швейної фабрики засновники бренду до 2016 року був напрямок виготовлення дитячого одягу мали мережу магазинів у Смілі Черкасах Києві з 2016 року і до сьогодні їх фабрика виконує дерзамовлення для Міністерства оборони Анна має двох доньок заради них тимчасово виїхала за кордон але й Живучи в Англії продовжує активно допомагати в Україні як змінилося власне твоє життя коли надійшло от страшне 24 лютого які рішення довелося приймати як зустріли цю таку з нещасну для України дату справа в тім що в принципі Для нас вона ми її Я особисто не відчула ні страху ні розпачу ні чогось такого звичайно дати дуже страшна і ну для країни але особисто для мене наше підприємство на той час працювало і ми не зупинилися ми почали працювати ми продовжували працювати але все одно корективи були внесенні тому що люди ми працюємо у нас колективи і відповідно в колективу є свої сім'ї і відповідно в кожному своє ситуація не працювали ні навпаки якраз перші два дні ми працювали Це був в четвер і п'ятниця Да просто люди вже прийшли на роботу Коли це все починається робота і люди вже прийшли на роботу і саме А тоді у нас ми працюємо державні замовлення виконуємо і відповідно є свій графік є свої графіки так і просто особисто на роботу Це було четверті п'ятниця і ми працювали але потім все одно ситуація звичайно почала змінюватися тому що в когось потрібно треба було вирішувати свої Сімейні справи колись дітей забирають когось просто хвилювалися які ж самі діти чоловіки і так далі Ну і ми вирішили Ну і взагалі теж ніхто не розумів що як відбувається і ми відпрацювали два дні потім вирішили що в суботу неділю відповідно вихідні А до понеділка приймемо рішення що робити далі і понеділок вже колектив не вийшов а ми з чоловіком продовжили Чому Тому що до нас звернулися тоді волонтери це Був холодний місяць і потрібно було всім термобілизнам терміново і ми перелаштувалися і почали відчувати масово тоді термобілизну і я тоді подзвонила за декілька днів Я зателефонувала всім в своєму в своєму колективу тому що так і так є величезна потреба волонтерського плану Якщо ви готові виходити працювати я не впевнена що я зможу вам її це заплатити за цю роботу але якщо ви готові то будь ласка і в мене вийшли весь колектив вийшов так Ну тоді так такі часи були що згуртовували людей в принципі Всі хотіли якось себе застосовувати бо не розуміли де зупиниться війна і куди вона дійшла да а але в принципі з нами розрахувалися Ми відповідно з людьми теж розрахувалися Ну ми на той час витягли з всіх за куточків всі наші залишки тканини і стало питання що треба десь далі брати і ми з 7 березня ми поїхали в Київ в розпал саме всіх військових подій навколо Києва але ми поїхали за тканиною для власної термобілизни І привезли і продовжували далі були можливості там її ще брати вона була на складах її не відправляли не можна було перераховувати гроші тільки треба було провести готівку і привести валюту і малото у нас ще не було бусом ми звернулися нам надали в оренду бус і ми поїхали з чоловіком вдвох Коли всі виїжджали з Києва Да ми поїхали в Київ і ще й залишились на начівку там тому що була Майданська година і ми просто не впоралися повернутися і там залишилися і всі ці бої все це я в принципі на власні вуха чула що відбувалося в Києві я не бачила але я чула так А де твої власні діти були в цей час тут в Смілі і в Костянтинівці мої власні Діти ми не планували взагалі виїзд за кордон нікуди за межі міста ми не планували зовсім виїзд але потім пройшов певний час і Я звернулася в нашу школу покажу яка ситуація з навчанням тому що в мене старша донька в 10-му класі і це 21 сторіччя на вулиці я розуміла що освіта - це головне це не 41-й рік і роботодавець майбутньої просто не спитає Де ти В цей час буває Чому в тебе не закінчена або недостатньо і Я звернулася в школу ну на той час це було дуже складна ситуація тому що Сміла приймала на той час дуже багато біженців переселенців Да і школа відповідно була віддана на потреби цього І я просто зрозуміла що треба приймати мені нам особисто рішення за майбутнє наших дітей і ми вирішили відвести їх в Італію до моєї подруги і залишити там дітей що я власне і зробила ми знайшли там школу Я відвезла дітей їх залишила і вони містять жили там подруги я повернулася відповідно сюди продовжувала допомагати чоловікові бізнес тому що величезна потреба була для них для Міністерства оборони ми працюємо і величезна Але тим часом відкрилася програма для українців в Великобританії і в мене там рідна сестра проживає вже 16 років вона мені зателефонувала каже так і так я розумію для вас рішення це дуже складне але є така можливість щоб діти попали в Англію сама англомовна країна і ми прийняли рішення і поїхали Ми в Англію але на жаль я змушена була там бути з ними присутня і мене це дуже сильно турбувало тому що я ну серце розривалася просто що подумки все одно була однозначно Да тут країна потребує нашої допомоги чоловік Мій потребує має допомоги А я там з дітьми і мене це і я Хоча я зразу пішла навчатися і мову вивчати іде але мене це все дуже турбувало і я шукала можливості все-таки Україні допомагати наскільки це можливо і випадково в Фейсбуці Я знайшла повідомлення шукають водія волонтера для відго швидкої допомоги в Україну з Лондону і я зголосилася і це було моя перша поїздка ми гнали три швидких допомоги одна йшла в Київ друга в Черкаси І він до Черкас Це була моя перша поїздка на сьогоднішній день Я вже вісім поїздок зробила і пригнала машини тобто Таким чином я трохи твоя Громадянська позиція сенсувала на компенсуй Скажем так не 100%, але ніби як компенсую потребу допомоги і даємо громадянську позицію Таким чином А взагалі як ваш побут саме в Англії облаштований чи знайшла ти там однодумців чи є там ще україномовне середовище Так там україномовне середовище мало того багато киян багато з Одеси з Миколаєва які люди прийняли рішення перейти на українську мову і хоча і вже вам вже в Англії Да Вже саме 24 зросла я не маю нічого проти російськомовних але просто саме що от позиція людей таке було прийнято рішення І взагалі мене дуже як позитивно вразило відношення українців які за кордоном 20-25 років які були туда приїхали 15-річними дітьми і вони вже давно і це не тільки в Англії Це і в Німеччині зустріла таких людей які вже давно громадянин інших країн але от вони згуртувалися вони організували благодійні фонди які допомагають Україні і власне через яких проходить і допомога як і товаром так і машинами такі як швидкі допомоги джипи пікапи співпраці з цими фондами вже переганяєш автівки я саме для них Да я єсть водій волонтер саме для цих фондів тобто вони там у всіх збираючи видають Свої чи коштами викуповуються машини да вони вони збирають кошти ці кошти різні надходження різні фінансування це і бізнесу допомагають і приватні особи ну тобто це мережа ну це велика велика робота-велика і Великої команди насправді це така дуже кропітка тому що наприклад що зараз я пригнала автівку безпосередньо для військового сміли і це Ну фонди Зазвичай вони допомагають вони не фінансують 100%. я до них звернулася кажу що так і так єсть потреба вони кажуть Ну ми зазвичай не фінансуємо всю суму ми до певної межі але ми поговоримо з фондом і повідомимо тобі наше рішення і вони Мені зателефонували і сказали що в зв'язку з тим що ти нам дуже багато допомагаєш фонд вирішив покрити всі витрати на цю машину стовідсоткова і плюс це взагалі крім фінансової допомоги це насправді шкода це робота великої команди тому що цей фонд фізично заходяться в Німеччині машину купується в Англії тобто із хлопчина Сергій який шукає Ці машини і ми разом з ним їдемо і забираємо цю машину привозимо паркуємо в мене в моєму дворі і потім відганяємо її тобто я скажу що це Ну насправді вона в нормальному стані раз ти можеш на ній доїхати до тисячі кілометрів я на ній приїхала тобто Да але звичайно бувають всякі різні ситуації і машини і і ламаються в дорозі і Ну всяке буває масажурити форс-мажори п'ятами машина в мене відірвалось колесо просто на трасі в Німеччині Я розбилася так що буває всяке звичайно дивись зараз така побудує думка що за кордоном стомилися від допомоги українців Як ти це Також там На власні очі чи стомилися Чи все так же згуртовані і допомоги така існує вона літає в повітрі но я можу сказати по собі і по те як коли люди бачать е-е що я з України вони однозначно виражають величезну підтримку величезна співчуття побажання і Вони намагаються все одно максимально допомагати Тобто я не знаю Ну звичайно що є втома а не Не без цього але не то що він там нашої війни А чи ще від чогось Але мені здається що все-таки це частково ще і Пропаганда про те що втома тому що я наприклад по сьогоднішній день колосальну підтримку від всіх британців Вони тільки британців відчуваю на собі і я співпрацюю і з місцевими теж медіа вони постійно до мене звертаються також я їм надаю інтерв'ю і так далі тобто все одно не питають про ситуацію в Україні вони чекають про все вони і про наш побут і про нашу інтеграцію і про ситуацію От наприклад в мене колеги на роботі Тому що я там теж працюю колеги на роботі постійно мене питають як в Україні що в Україні особливо коли я звідси вертаюся да вони завжди переймаються вони переймаються за мою родину вони ну співчувають чоловіки наші тут а жінки з дітьми там Тобто Ну ця підтримка колосальна Тобто можна сказати що от такі як ти там підтримують цей Вогник український І от вживляють знову що потрібно допомагати так тому що тут багато хто дорікає от повтікали тут не страшно навіщо поїхали Але ж ти бачиш що там теж потрібно не один президент може вести ці перемовини Так звичайно всередині країни там безпосередньо Де ми знаходимося ми постійно акцентуємо увагу Звичайно це підтримувати український дух скажемо так його вживати і підтримувати потрібно тому що людей все одно своє життя свій побут своя рутина вони для них Україна це звичайно Ну і взагалі це зрозуміло навіть ми тут в Смілі живемо там 70 км від фронт Лайн ми ну відволікаємося на своїй рутинні потреби і щосекунди думаємо а тим більше країни які просто це на собі не відчувають тому Та ми їм повинен але в них в новинах постійно звучить звучить да нагадування і наше завдання Так звичайно теж постійно нагадувати нагадувати Ну я б все одно не то що я в тому справендовує правдовує те що ми туди поїхали але не можна всіх під одну гребенку і ви зрадники кожного своя ситуація в кожного своє життя І кожен в праві прожити його так як я теж на цьому акцентую увагу що і ми не беремо інтерв'ю у будь-кого хто виїхав Так Ми теж зустрічаємось для тих хто щось робить і далі І переймається за свою державу і таких теж вистачає на щастя ні звичайно що люди Ну і то я ж кажу що ми не в правильно в кого все одно засуджувати Тобто це рішення кожної людини і тим більше жінки і дітей це просто не в вправі незалежно від того вони щось роблять і не роблять і так далі Я теж Я звичайно людина і моя В принципі там те що я роблю це просто мій поклик а не то що там ну навіть ми тут в принципі звикли до звуку сирен Хоча він не тривожний але ми вже реагуємо якось адекватно люди кажуть що навіть коли приїздять ненадовго в Україну за кордону для них це знову Це жахіття Все повертається як тобі сказати чула вчора сирени були якраз коли ти приїхала з Костянтинівці єхімічує в мене декілька разів я чула сирену Це на вокзалах перший раз це у Львові коли я відвезла дітей дітей поверталися в Україну Це є у Львові і тоді саме прилетіли ракети і в Смілі теж на вокзалі і минулий раз ми були коли черговая машина привезла Ми проїжджали Ірпінь Бучу ну і там теж була Сирена але вона на мене не впливає я не реагую зовсім але я особисто знаю людей які поїхали коли почалась війна вони поїхала за кордон і вони по сьогоднішній день не можуть повернутися чисто морально от у людей настільки це якийсь психологічний психологічний бар'єр і люди не можуть психологічно і як ми можемо їх засуджувати ну єсть таке я сама справа в тім що я вважала що я дуже сильна і ти між коли я не реагувала зовсім на не на сире Я думала чи то що таке А коли я зараз подумками повертаюся показати і аналізую свою поведінку яка була за цей рік Я розумію що мене теж морально дуже все це підкосило і я прожила досить складний рік і навіть від'їзд потім пошук житла переїзд без підтримки підтримкою чоловіка але на відстані 2,500 км Це відрізняється від підтримки Коли ти поруч тобто я зрозуміла що коли ми з ним 18 років плетіє облич це настільки занадто міцний зв'язок ви і по роботі і в родині разом так Тому це дуже підкошує це сирени сиренами а відстань це дуже підкошує тому ще раз акцентую увагу що ну не в праві ми нікого в чомусь звинувачувати прийняття їхніх рішень твій чоловік в Україні не просто залишився він підтримав виробництво і надалі ви виконуєте замовлення як йому тут вдалося і колектив зберегти і от тримати темпи які потрібно це титонічна робота праця тому що в принципі те що ми робили вдвох зараз робить Він один і колектив просто ще нам дуже пощастило з нашим колективом Вони настільки теж сортувалися скажемо так вже була напрацьована робота і ми повторюємо одне і теж але все одно звичайно треба налагоджувати там постачання тої самої сировини і так дальше Все це вчасно працювало і так всі згуртувалися всі дуже відповідально підійшли до роботи і працюємо Але да чоловік зараз в потрійному режимі працює і це ще за це мене теж дуже рвалося Серце що я там а він тут і як я можу допомогти ну як наразі ви далі збільшуєте виробництво чи як Ну воно да воно на максимальних обертах Скажімо так ну на максимальних можливих Тобто можна ще й більше взяти роботи тому що їй дуже багато потреба величезна для Міністерства оборони але просто ми дивимося в межах нашої можливостей але наразі Так ми потребуємо додаткової персонал Ми потребуємо швачок додатково тому що роботи багато ну і всі живі Люди комусь потрібно свої там питання в комусь відпустка потрібно в якомусь лікарняний і так далі тому да люди людські ресурс теж виснажується Вона жінки звичайно Так це жінки на і ми позитивні до переселенців у нас працюють також і переселенці і ми відкриті і Приймаємо на роботу з задоволенням у нас розвозка існує так як ми за межами міста то чоловік в нього ще й така відповідальність він ще дівчата зібрати дівчат зразу вони самі приїжджають але розвозять вже він да тому що теж графік автобусів збився в зв'язку з військовими подіями і тепер ми трохи підлаштовуємося під цю всю треба бути гнучкою ми зараз все Ну справа в тім що ми ще почали з ковіду тобто два роки в нас були закалою підготовчіха да ну а зараз то взагалі всі Да згуртовані і відповідальні так працюємо які плани далі скільки ще ти плануєш бути за кордоном чи поки дівчата не до вчаться чи чекаєте Перемоги Що будете робити з справи в тім що моя старша у нас зараз акцент на старшу доньку в принципі заради перш- чергу в неї ну молодці також йде прицепом молодший це скільки років 11 А старший - 17 виповнилося Вступи в е-е особливо за ну Британії це з 18 років на наступний рік 18 років буде намагатися дасть виступати а там далі вже там питання отримувати освіту е-е Ми так думаємо але життя покаже ми Ну щоб сказати що якісь такі чітки плани чіткі плани не мають Зараз завдання дати дітям максимально можливість відкрити максимальну кількість дверей тобто щоб вони мали приймають рішення да тому що в мене діти розумні ну взагалі українські діти дуже розумні вони просто ну це не порівняти Я не в образу ніяким іншим державам але дійсно наші діти дуже самостійні дуже розумні і навіть те що вони паралельно вчать мову і вчать предмети на цій мові то це і досягають величезних успіхів одним Мої діти дуже розумні їм Ну я ж кажу що ну взагалі Це наша позиція з чоловіком ми все життя працювали для того щоб дітям дати освіту Тобто це зараз в нас пріоритеті і від цього ми будемо будувати наші плани на майбутнє Тобто я не Ми ніколи не думали про еміграцію і в принципі на сьогоднішній день чоловік взагалі категорично проти еміграції я то заради дітей я ну Скажем так я готова бути там стільки скільки їм потрібно Мій чоловік тобто на дві країни кататися да а але тому що пріоритеті звичайно освіта не не те щоб діти виїхали з України а просто освіта дітей а вже їхній вибір я задоволенням Ну і діти хочуть в Україну Діти дуже хочуть повернення в Україну і вони про це мріють Але в той же час вони там вони продовжують спілкуватися з Україною да вони продовжують дуже сумують зараз пріоритет - це освіта навколо чого ви там згуртовуєтесь чи є якісь окрім благодійного фонду ще якісь там вечори чи якісь свята вас згуртовують українці приїхали по схемі спонсорської допомоги для українців і це прийняли британські сім'ї але цим всім заправляє Скажімо так місцеві органи влади і вони так вони спеціальні зробили відділи для українців і вони відповідно да вони проводять певні заходи особливо на початку вони проводили для того щоб ми інтегрували досить легко для допомоги по будь-яких питаннях куди нас як тобто вони організовують різні заходи Ну і вони підтримують наші свята тому що ви наприклад та сама Пасха вона в різні той самий Різдво воно в різні дати Да але вони спеціально для українців вони допомагають організовувати надають приміщення надають якісь там смаколики фінансують Ну і в принципі вже на постійній основі щотижневі наприклад є збори що ти спокійно можеш прийти по своїх питаннях ну всякі адміністративні питання там у багатьох питання житло те саме знять навчання лікування і медицина і так далі Тобто Ну як звичайно рутинна життя тобто просто що це всім дають ну інформаційно вони допомагають да той самий наприклад як ми наше було особливе згуртування і знайомство коли ми приїхали ми всі українці шукали де вчити мову а так і навіть багато то Ну просто фізично не вистачало коледжів і всього іншого але е-е Британія знову ж таки вона згуртувалася і вони фінансували спеціально для українців курси англійської мови у нас було шість тижнів інтенсивне навчання мови саме для українців вони зробили кожен коледж по декількам груп в групах було по 20 по 20 дві особи тобто величезні групи і я ж кажу що українці просто вони тягнуться до знань до інтеграції да Всі розуміють що це дуже важливо мова це дуже важливо завершуючи нашу розмову помріємо Перемога в Україні Що ти робиш найперше йому повертаюсь в Україну і святий Ну я ж кажу моя повернення в Україну в принципі не залежить від Перемоги Я сьогодні готове повертатися в Україну тобто в мене немає страху і бажання що в мене залежить від дітей так-то святкування звичайно в першу чергу це саме головне тобто ну зараз сучасний світ Він флексій був есть така англійська слово тобто гнучків гнучке і кордони в принципі відкриті і ми вільні люди і ми ну залізно занавесом В нас немає відповідно це супер це класно це круто що ми можемо привести ми можемо виїхати я потім повернутися і привезти щось позитивне це війна хоча цей негативний явище вона інтегрувала європейське суспільство Боже в принципі дуже багато молоді і я впевнена що вони повернуться мало того не повернеться з величезним багажем е-е цінності європейський знак однозначно плюс величезний плюс того що мови різні вони вивчать я розповідають різну культуру і це Ну це просто супер насправді Тобто це дуже жахливо що війна але те що така стала ситуація привезти да чогось позитивного в країну Це це від однозначно буде позитивно Ну я дякую тобі за цю розмову бажаю надалі не перегоріти його так само бути і волонтеркою патріоткою і жити заради і своїх дітей і своєї держави дякую дякую дякую за запрошення [музика]