Для нас мир в Україні означає перемогу. Адже не може бути справжнього миру, коли продовжує страждати український народ. Не буде справжнього миру доти, доки останній окупант не покине нашу землю. Ми не можемо серйозно говорити про будь-які виміри поняття «мир», якщо в катівнях мучать наших дівчат і хлопців, коли плачуть українські матері й діти, коли на українські міста та села падають російські бомби. Українське серце не може примиритися з війною, окупацією, втратою українських земель саме через те, що на них продовжують рити братські могили і щодня там закопують десятки, сотні тіл невинно закатованих людей. Українці не можуть говорити про мир, коли росіяни викрали тисячі наших дітей і їх ще треба повернути додому.