Все це така кулуарна історія — хто отримає найбільше підтримки, хто отримає підтримку, судячи з усього, Президента. Кандидатура президента ФФУ все-таки є такою політичною і її хочуть бачити в керівництві держави підконтрольною, контрольованою. Через це це не буде розмови про футбольний менеджмент, це буде розмова про кулуарні чиновничі домовленості, хто більше отримає голосів федерацій, які ніколи нічого не вирішують: з ними домовляються і вони щось голосують так чи інакше.