Перші два дні ми їли армійський сухпайок, нам один дали на двох з водієм і ми його перші декілька днів. Потім просто була склянка чаю один раз на добу. В принципі, десь починаючи з 13 березня я їсти не міг, я пив воду, дякуючи Богу, хоча б воду можна було пити, адже дуже боляче було. Вже в Новій Каховці, починаючи з квітня з їжею налагодилося трохи у них. Десь у травні, взагалі, вийшли майже на триразове харчування на день. Вже в травні пішло нормально. До мене ставилися вони, як до військовополоненого. Хоча утримували в крилі, де цивільні. До наших військових, коли їх затримували в ході бойових дій, я думаю, що до фронтових підрозділів вони більш агресивні. Я  впевнений, що при затриманні досить жорстко все відбувається. У мене також все було досить жорстко. Потім, коли їх привезли в Нову Каховку, був тільки один складний епізод: випав сніг, а 28 осіб привезли босими. Це все відбувалося фактично біля мого вікна і я згадував свої ноги обморожені, то було солідарне співчуття в цій ситуації.