Тобто ці рішення були прийняті і Україна почала освоювати відповідні системи, але для наших західних партнерів було в принципі зрозуміло і очевидно, що вони частково не можуть, частково і не хочуть гратися симетрично тобто на таку ж кількість стволів російської артилерії, на таку ж кількість боєприпасів, які відстрілювала російська ствольна реактивна артилерія, створити таку ж саму кількість і в українських сил, як наслідок було прийнято рішення провести таку асиметричну реакцію, асиметричну стратегію, передати Україні системи М142, М270 із відповідно боєприпасам GMLRS з дальністю 85 км із мінімальним коловим вірогідним відхиленням, тобто дати нам таку довгу руку, боєприпаси розширеного полю бою, тому що вже на той час наш запас систем «Точка» ну він теж був граничний, незважаючи на історію успіхів.