Ой крикнув орел сидя на млину обізвався Андрієчко своєму роду Ой горе мені самому, якби мені Мар’яночку зо мною посадив її з собою, назвав би її жоною Котилися орішки з-під ліски ішли дружечки всі пішки по золотому по мості до нашої Мар’яночки йу гості Нема-нема Мар’яночки дома поїхала да й у ліс по дрова як приїде із дровами поклониться перед нами Мар’яночко, наше золото завезено да й у болото завезено, запроваджено шукаємо да й не найдемо доріженьки все питаємо