Стануть собі, обіймуться — Співа соловейко; Послухають, розійдуться, Обоє раденькі… Ніхто того не побачить, Ніхто не спитає: «Де ти була, що робила?» Сама собі знає… І не в однім отім селі, А скрізь на славній Україні Людей у ярма запрягли Пани лукаві… Гинуть! Гинуть!