Тільки за останні години… 16:28 – «Шахід» знищено, район Літки. 17:26 – Кременчук, «Шахід» знищено. 17:36 – Черкаси, «Шахід» знищено. 17:40 – Довгинцеве, Кривий Ріг, «Шахід» знищено. 17:50 – Апостолове, «Шахід» знищено. І так увесь день. Зараз, коли я говорю, я продовжую отримувати ці повідомлення. Тому дотримуйтеся, будь ласка, правил безпеки та зважайте на повітряну тривогу. Небезпека ще є. Але ми боремось.Я дякую нашим Повітряним силам та підрозділам Сухопутних військ, що були залучені сьогодні! Очільники терористів кажуть, ніби вони влучили по всіх цілях, які планували. По-перше, брешуть, як завжди. По-друге, брешуть, як завжди. Погляньте на їхні реальні цілі, окрім обʼєктів енергетики. Погляньте тільки на один лише приклад нашої столиці… Перехрестя у Києві, де я стою. Перехрестя вулиці Володимирської та бульвару Шевченка. Ось така ціль. Сімсот метрів звідси – дзвіниця Софійського собору. Москви ще не було, коли він уже стояв. Трохи далі – Володимирська гірка, місце, яке стало джерелом християнства й культури для сходу Європи. Зокрема для території, яка значно пізніше стала називатися Росією. Поруч зі мною – корпуси університету Шевченка, який невдовзі відзначатиме 190 років. Вони пошкоджені зараз цим російським ударом. Але ми все відновимо. Міський Будинок учителя теж сьогодні зачепило. Свого часу там працювала Українська Центральна Рада, і це місце завжди буде для українців місцем памʼяті про нашу величну історію державотворення. І прямо за мною – дитячий майданчик у парку Шевченка, який теж став мішенню для російської ракети. Але він не просто у парку Шевченка. Він на одній із головних київських музейних вулиць. Зокрема, пошкоджено цим ударом терористів Музей мистецтв імені Ханенків. І так по всіх містах нашої держави – цивільні, культурні, освітні обʼєкти. Хто може із цим усім воювати? Хто може радіти з ударів по таких обʼєктах і по такій землі? Вони кажуть, що хочуть зіштовхнути Україну у XVIII століття.