Маруся вирушала в нове життя невеличким караваном. Вона сама з Казимиром на Буді із вузликом речей за плечима, а позаду два араби, які радісно пофоркували після тривалого стояння в стайні. Маруся виїхала за ворота і спинилася, відчуваючи водночас дивну полегкість і страх.