Ти ручку поміняв на автомата, шкільний дрес-код змінив на камуфляж, замість навчань! Ти вибрав захищати затишним домом став тобі пейзаж, не віриться що сталося з тобою і ти не зайдеш більше в шкільний клас наш Мирний сон ти захистив собою, своїм життям, у лиходійний час, і усвідомить боляче так, друже, що в спогадах побачу лиш тебе, веселим оптимістом сильним дужим, любив життя, не шкодував себе вже не чекать від тебе привітання, або дзвінка, щоб так поговорить болить, не пролунає запитання— А кашу у садок ідем варить?