Я думаю, що цей шок був для всієї України тоді одночасно. Але потім, знаєте, збираєшся з думками і розумієш, що твій обов’язок бути з людьми, які тебе вибрали, і займатися питаннями не лише соціально-гуманітарними, а й максимально включитися у всі питання пов’язані з обороною нашої землі. Ми ще 24 числа підготували всі об’єкти, де у нас могли бути укриття — це підвали Будинків культури, шкіл, садочків тощо, для того щоб люди могли там сховатися. І десь на четвертий день війни дуже багато було диверсійних груп, які їздили на цивільному транспорті по території нашої громади намагались якось в місто потрапити або в приміську зону тощо. Я потрапив під обстріл із ручного протитанкового гранатомета, це було в селищі Полігон, здається, на третій чи четвертий день війни. Тоді у мене вперше думка закралася, що полюють конкретно на мене.