Ми добре знаємо, що Київська Церква народилася ще перед Великою схизмою, перед розколом між Римом і Константинополем, адже князь Володимир просвітив наш народ світлом Христового Євангелія у 988 році. І саме Київська Церква зберегла у своїй духовній, містичній пам’яті те, що богослови називають мудрістю і що витворило її ідентичність. Київська Церква, просвічена нашою Софією, Божественною Премудрістю, віддзеркаленою в житті Церкви, сприймала ті протистояння між Римом і Константинополем не як вселенський розкол, а як напругу між двома великими християнськими центрами. Вона [Київська Церква] не брала участі в тих розколах. Ба більше, ми бачимо історію наших княжих родів, які зберігали повну єдність як із Римом, так із Константинополем далеко після того злощасного 1054 року.