Бразильці вони теж змінюються. Часи йдуть, це вже не бразильці часів того ж Пеле, до нього. Тоді вони були більш емоційними, вразливими емоційно. Зараз це все ж таки конвеєр з випуску класних футболістів. Конвеєру не може існувати без фактору психології. Наставник у них теж не типовий бразильський (якийсь там дядечко). Можливо він не екстра-тренер, далеко не екстра-тренер, але він тренер, і за характером, він просто залізний дядько Луїс Феліпе Сколарі. Це треба було бачити, він дідусь, а ось коли під час матчу Палмейраса він дає інтерв'ю і в нього кидають радіоприймач, не старий, такий що вбити можна, а сучасний, але йому в шию він б'є, дідусю. Він повертається, знаходить цей приймач, біжить до трибуни, знаходить, кидає і ще показує, а ось тобі, та я тебе і туди, і сюди — це характер. Такого дядька, на емоціях не зламати.