Як у всіх спільнотах, зокрема в наших родинах, коли ми до них приходимо, то приносимо те, ким ми є, — приносимо свої дари, чесноти, святість, а також рани, гріхи, немочі, вади. Тому святий Августин говорив, що Церква є водночас праведна і грішна. Христова Церква подібна до лікарні, до військового польового шпиталю, як сьогодні сказав би Папа Франциск, де ми маємо нагоду видужати, зцілитися від наших ран і зростати в повноті здоров’я християнського, аскетичного життя, переживати Таїнство Хрещення в усій повноті. Однак, приносячи свої немочі, ми часом можемо стати причиною певних хвороб чи серйозних непорозумінь всередині нашої спільноти.