Мені подобалося якісь імпресіоністичні такі картинки. Мені подобалося вільна більш манера малювання, знаєте, узагальнення. Короче кажучи, я любила те, що навчили мене любити мої вчителі. До речі, і детальні якісь роботи, там супер деталізовані. От гіперреалізм і моя любов до кітчу і до гіперреалізму вона народилася саме в той мій період, коли я займалася комерційної ілюстрацією, коли я працювала в рекламній агенції. І працювала не з крутими міжнародними брендами, типу там данон, а з дуже відомими місцевими брендами цієї жахливої країни, в якій я тоді жила, ну минулого не можна ніяк виправити, і ніяк не можна на нього вплинути тому, що було, то було. Прийшовши туди, на роботу, я пам'ятаю, що я була супер не впевнена в собі, тому що я взагалі не знала Фотошопу, я була просто реально від ста відсотків, наприклад, адоб ілюстратор я мабуть знала там 3: як працювати пером і як там об'єднувати і роз'єднувати форми. Все. Я була дико не впевнена, хоча до того я працювала іллюстратором на фрілансі, мені також доводилося виконувати замовлення і для міжнародних компаній, деякими роботами я плюс-мінус задоволена, деякими дуже не задоволена, тому що мені не дуже сильно не вистачало технічних знань. Короче кажучи, у мене були причини почуватися невпевнено, коли я прийшла на цю роботу. Це була для мене стартова позиція і мій директор знав, що йому доведеться мене вчити. Знав і тим не менш був задоволений тим, що він мене знайшов і навіть не приховував це від мене. Він мені казав: "Мені краще навчити тебе якимось нюансам рекламної ілюстрації, ніж навчити людину, яка там супер класно розуміється на рекламній ілюстрації, наприклад,та, в неї є надивленість оця рекламна, комерційна і розуміється на фотошопі, але не вміє малювати. І з одного боку мені було дуже приємно, а з іншого боку я пам'ятаю, що перші 3 місяці я відчувала шалений просто тиск, в мене була класна зарплатня, я б отримувала 2000 долларів на місяць, і у мене було бажання відпрацювати їх, виправдати ці витрати, які робила компанія на мене.