Тому він зробив ставку на Блохіна, сказав що це його останній шанс, і мені здається, що він не міг визнати, що він помилився, і він ще йому один шанс дав. Можливо він думав, щось за зиму зміниться в грі, але, насправді, ми бачили — фактично ніщо не змінилося в плані малюнку гри, структури гри. Я чесно давно не бачив таке київське Динамо. Я сам з тих людей, які до останнього вірили в Олега Володимировича, але десь приблизно після матчу із Валенсією, я зрозумів, що це шлях в нікуди. Олег Володимирович, мені здається — це ідеальний тренер для збірної України, а не для клубу. В клубі кожний день треба працювати, монотонна робота, ці збори, постійно бачиш одні й ті ж обличчя, в збірній це по зовсім по іншому. Там раз у два місяці зібрались, чотири дні провели, налаштував, мотивація.