Була можливість — завжди лягла спати. Тому що ніхто не знав, коли потрібно буде  працювати Бопоранені були постійно, ми займались медевакуацією, до нас привозили з міста по річці на лодочках поранених: і військовослужбовців і цивільних. Тому ніхто не знав, коли буде транспорт, транспортировка цих поранених. Тому працювали як роботи. Плюс на свіже повітря ми не виходили і вже так не знаєш, чи день сьогодні чи ніч сьогодні. Просто дивишся на годинник дивишся час і розумієштрохи Ну але як була можливість я спала.