Superlatiivid, kui just nalja ei visata, on mind eluaeg häirinud ja mitte ainult Eesti (toidu)ajakirjanduses, vaid inglise keelses ajakirjanduses tuleb neid bestest’eid ja mostest’eid uksest ja aknast ja ajab kergelt öökima. Liialdused võtavad ära igasuguse tõsiseltvõetavuse.
Täna sattusin lugema Ralph Emersoni esseed The Superlative – oli vist mu õnnepäev, sest edaspidises elus ei pea ma kahtlema, et viga on minus, vaid et ongi täiesti normaalne ennast halvasti tunda kui sellise teksti või kõne peale satud.
Kuna tekst on 19 sajandist, siis loomulikult ei ole Emerson kokku puutud tänapäeva ajakirjandusega – täiuslikem, suurim, parim, kalleim, luksuslikem, maitsvaim, kohutavaim etc. Tavalised pealkirjad, kas pole?
Emerson ütleb, et kui ta kohtub inimesega, kes sellist kõnepruuki kasutab, haarab teda kahtlus, et vaene kodanik on kogu elu veetnud kuskil muuseumis, kus museaalideks on äärmuslikud objektid-koletised ja kaunitarid näiteks.
Emerson usub ka, et ülivõrrete kasutamine paljastab puudujäägi oskusest edastada kvaliteetset informatsiooni ja isik püüab korvata seda lihtsalt kvantiteediga ehk paksu emotsionaalse sõnavahuga, kus üks omadussõna ajab teist taga, kuid milles puudub sisu ja informatsioon. Ta ütleb, et ülivõrded moonutavad tõde. Plain speech that is to the point is all that is needed, why even!
Kujutlegem nüüd korraks ette Emersoni, kes toob eeskujuks spartalasi, stoikusid, pühakuid ja jumalaid, kes oskasid rääkida positiivselt ja lühidalt ehk asja pointist, kuulm.
<|begin_of_text|><|start_header_id|>system<|end_header_id|>

Cutting Knowledge Date: December 2023
Today Date: 26 Jul 2024

<|eot_id|><|start_header_id|>user<|end_header_id|>

Below is an extract from a web page. Evaluate whether the page has a high educational
value and could be useful in an educational setting for teaching from primary school to
grade school levels using the additive 5-point scoring system described below. Points are
accumulated based on the satisfaction of each criterion:
- Add 1 point if the extract provides some basic information relevant to educational top-
ics, even if it includes some irrelevant or non-academic content like advertisements and
promotional material.
- Add another point if the extract addresses certain elements pertinent to education but
does not align closely with educational standards. It might mix educational content with
non-educational material, offering a superficial overview of potentially useful topics, or
presenting information in a disorganized manner and incoherent writing style.
- Award a third point if the extract is appropriate for educational use and introduces key
concepts relevant to school curricula. It is coherent though it may not be comprehensive
or could include some extraneous information. It may resemble an introductory section of
a textbook or a basic tutorial that is suitable for learning but has notable limitations like
treating concepts that are too complex for grade school students.
- Grant a fourth point if the extract highly relevant and beneficial for educational purposes
for a level not higher than grade school, exhibiting a clear and consistent writing style. It
could be similar to a chapter from a textbook or a tutorial, offering substantial educational
content, including exercises and solutions, with minimal irrelevant information, and the
concepts aren’t too advanced for grade school students. The content is coherent, focused,
and valuable for structured learning.
- Bestow a fifth point if the extract is outstanding in its educational value, perfectly suited for
teaching either at primary school or grade school. It follows detailed reasoning, the writing
style is easy to follow and offers profound and thorough insights into the subject matter,
devoid of any non-educational or complex content.
The extract: Superlatiivid, kui just nalja ei visata, on mind eluaeg häirinud ja mitte ainult Eesti (toidu)ajakirjanduses, vaid inglise keelses ajakirjanduses tuleb neid bestest’eid ja mostest’eid uksest ja aknast ja ajab kergelt öökima. Liialdused võtavad ära igasuguse tõsiseltvõetavuse.
Täna sattusin lugema Ralph Emersoni esseed The Superlative – oli vist mu õnnepäev, sest edaspidises elus ei pea ma kahtlema, et viga on minus, vaid et ongi täiesti normaalne ennast halvasti tunda kui sellise teksti või kõne peale satud.
Kuna tekst on 19 sajandist, siis loomulikult ei ole Emerson kokku puutud tänapäeva ajakirjandusega – täiuslikem, suurim, parim, kalleim, luksuslikem, maitsvaim, kohutavaim etc. Tavalised pealkirjad, kas pole?
Emerson ütleb, et kui ta kohtub inimesega, kes sellist kõnepruuki kasutab, haarab teda kahtlus, et vaene kodanik on kogu elu veetnud kuskil muuseumis, kus museaalideks on äärmuslikud objektid-koletised ja kaunitarid näiteks.
Emerson usub ka, et ülivõrrete kasutamine paljastab puudujäägi oskusest edastada kvaliteetset informatsiooni ja isik püüab korvata seda lihtsalt kvantiteediga ehk paksu emotsionaalse sõnavahuga, kus üks omadussõna ajab teist taga, kuid milles puudub sisu ja informatsioon. Ta ütleb, et ülivõrded moonutavad tõde. Plain speech that is to the point is all that is needed, why even!
Kujutlegem nüüd korraks ette Emersoni, kes toob eeskujuks spartalasi, stoikusid, pühakuid ja jumalaid, kes oskasid rääkida positiivselt ja lühidalt ehk asja pointist, kuulm.
After examining the extract:
- Briefly justify your total score, up to 100 words.
- Conclude with the score using the format: "Educational score: <total points>"<|eot_id|>
<|start_header_id|>assistant<|end_header_id|>

The extract discusses the use of superlatives in language, citing Ralph Emerson's essay, and explores how excessive use can detract from meaningful communication. Although it introduces a relevant concept, the text is not specifically tailored for educational purposes, lacks clarity, and includes non-educational content. 

Educational score: 2