Kahefaktoriline emotsiooniteooria
Kahefaktoriline emotsiooniteooria ehk Schachter–Singeri teooria väidab, et emotsioon põhineb kahel teguril: füsioloogilisel aktivatsioonil (arousal) ja kognitiivsel märgistamisel (labeling). Teooria lõid teadlased Stanley Schachter ja Jerome E. Singer. Vastavalt nende teooriale toimub emotsiooni tundmisel füsioloogiline aktivatsioon ning inimene kasutab füsioloogilise aktivatsiooni märgistamiseks lähimat ümbritsevat keskkonda, et otsida sealt emotsionaalseid märksõnu.[1] See võib mõnikord põhjustada keha füsioloogilisel seisukorral põhinevaid emotsioonide väärtõlgendusi. Kui aju ei tea, miks ta mingit emotsiooni tunneb, toetub ta emotsiooni märgistamiseks vajalike märksõnade jaoks välistele ärritajatele.[2]
Sisukord
Empiiriline tõendus[muuda | redigeeri lähteteksti]
Stanley Schachter ja Jerome E. Singer sooritasid 1962. aastal katse, mis uuris seda, kuidas inimesed kasutavad oma keskkonnas leiduvaid märksõnu füsioloogiliste muudatuste seletamisel. Nende hüpoteesid olid:
- Kui inimene kogeb aktivatsiooni, mille kohta tal ei ole kohest seletust, märgistab ta selle oleku ning kirjeldab oma tundeid tema jaoks sel ajahetkel saada olevate tunnetuste põhjal.
- Kui inimene kogeb aktivatsiooni, mille jaoks tal on olemas sobiv seletus (nt "ma tunnen nii seetõttu, et mulle on just adrenaliini süstitud"), on ebatõenäoline, et ta märgistab oma tundeid muude saada olevate tunnetuste põhjal.
- Kui inimene asetatakse olukorda, mis võib olla tal minevikus tea.
<|begin_of_text|><|start_header_id|>system<|end_header_id|>

Cutting Knowledge Date: December 2023
Today Date: 26 Jul 2024

<|eot_id|><|start_header_id|>user<|end_header_id|>

Below is an extract from a web page. Evaluate whether the page has a high educational
value and could be useful in an educational setting for teaching from primary school to
grade school levels using the additive 5-point scoring system described below. Points are
accumulated based on the satisfaction of each criterion:
- Add 1 point if the extract provides some basic information relevant to educational top-
ics, even if it includes some irrelevant or non-academic content like advertisements and
promotional material.
- Add another point if the extract addresses certain elements pertinent to education but
does not align closely with educational standards. It might mix educational content with
non-educational material, offering a superficial overview of potentially useful topics, or
presenting information in a disorganized manner and incoherent writing style.
- Award a third point if the extract is appropriate for educational use and introduces key
concepts relevant to school curricula. It is coherent though it may not be comprehensive
or could include some extraneous information. It may resemble an introductory section of
a textbook or a basic tutorial that is suitable for learning but has notable limitations like
treating concepts that are too complex for grade school students.
- Grant a fourth point if the extract highly relevant and beneficial for educational purposes
for a level not higher than grade school, exhibiting a clear and consistent writing style. It
could be similar to a chapter from a textbook or a tutorial, offering substantial educational
content, including exercises and solutions, with minimal irrelevant information, and the
concepts aren’t too advanced for grade school students. The content is coherent, focused,
and valuable for structured learning.
- Bestow a fifth point if the extract is outstanding in its educational value, perfectly suited for
teaching either at primary school or grade school. It follows detailed reasoning, the writing
style is easy to follow and offers profound and thorough insights into the subject matter,
devoid of any non-educational or complex content.
The extract: Kahefaktoriline emotsiooniteooria
Kahefaktoriline emotsiooniteooria ehk Schachter–Singeri teooria väidab, et emotsioon põhineb kahel teguril: füsioloogilisel aktivatsioonil (arousal) ja kognitiivsel märgistamisel (labeling). Teooria lõid teadlased Stanley Schachter ja Jerome E. Singer. Vastavalt nende teooriale toimub emotsiooni tundmisel füsioloogiline aktivatsioon ning inimene kasutab füsioloogilise aktivatsiooni märgistamiseks lähimat ümbritsevat keskkonda, et otsida sealt emotsionaalseid märksõnu.[1] See võib mõnikord põhjustada keha füsioloogilisel seisukorral põhinevaid emotsioonide väärtõlgendusi. Kui aju ei tea, miks ta mingit emotsiooni tunneb, toetub ta emotsiooni märgistamiseks vajalike märksõnade jaoks välistele ärritajatele.[2]
Sisukord
Empiiriline tõendus[muuda | redigeeri lähteteksti]
Stanley Schachter ja Jerome E. Singer sooritasid 1962. aastal katse, mis uuris seda, kuidas inimesed kasutavad oma keskkonnas leiduvaid märksõnu füsioloogiliste muudatuste seletamisel. Nende hüpoteesid olid:
- Kui inimene kogeb aktivatsiooni, mille kohta tal ei ole kohest seletust, märgistab ta selle oleku ning kirjeldab oma tundeid tema jaoks sel ajahetkel saada olevate tunnetuste põhjal.
- Kui inimene kogeb aktivatsiooni, mille jaoks tal on olemas sobiv seletus (nt "ma tunnen nii seetõttu, et mulle on just adrenaliini süstitud"), on ebatõenäoline, et ta märgistab oma tundeid muude saada olevate tunnetuste põhjal.
- Kui inimene asetatakse olukorda, mis võib olla tal minevikus tea.
After examining the extract:
- Briefly justify your total score, up to 100 words.
- Conclude with the score using the format: "Educational score: <total points>"<|eot_id|>
<|start_header_id|>assistant<|end_header_id|>

The extract provides in-depth information on the two-factor theory of emotion, a relevant educational topic. It introduces key concepts, offers empirical evidence, and is coherent. However, the content may be too complex for primary school students and lacks exercises or solutions, limiting its educational value for grade school levels.

Educational score: 3