Kuidas vett ise gaseerida?
Nagu teate, hakkasid inimesed vett gaseerima juba ammu. Nüüd on kombeks seda teha tootmismahus. Kuid selleks, et proovida vett ise töödelda, peate hoolikalt mõistma kõiki protsessi keerukusi.
Head põhjused
Hippokrates kirjutas ka gaasidega vee eelistest. Ta rääkis selle positiivsest ja isegi terapeutilisest mõjust kehale. Siis ei üritanud keegi vett gaseerida. Inimesed kasutasid looduse kingitusi. Nad kogusid pudelites olevate mullidega elustavat niiskust ja viisid selle kohtadesse, kus selliseid allikaid polnud. Kõik oleks hästi, kuid aja jooksul sai vesi aurust otsa ja seda oli äärmiselt ebameeldiv kasutada sel kujul. Pärast seda hakkasid paljud mõtlema, kuidas vett uuesti õhutada, et looduslikud protsessid seda tegurit ei mõjutaks. Teadlased leidsid, et vedelike õhutamiseks on kaks erinevat viisi: mehaaniline ja keemiline. Esimene neist on vedela fraktsiooni (tavalised puuviljad, mineraalvesi või vein) otsene küllastumine süsinikdioksiidiga. Ja teine hõlmab samade mullide ilmnemist keemiliste reaktsioonide tagajärjel: kääritamisel (õlu, kalja, siider ja šampanja) või neutraliseerimisel (soodavesi). Igaüks neist on midagi huvitavat ja leidnud oma koha inimelus..
Kontrollimatud mullid
Esimene, kes õppis vett gaseerima, oli inglise keemik Joseph Priestley. 1767. aastal täheldas ta seda nähtust õlide käärimisel vaakumites. Veidi hiljem leiutas rootslane Bergman oma "küllastuse", mis pumba abil küllastatud veega süsinikdioksiidi. Kuid inimkonda kummit.
<|begin_of_text|><|start_header_id|>system<|end_header_id|>

Cutting Knowledge Date: December 2023
Today Date: 26 Jul 2024

<|eot_id|><|start_header_id|>user<|end_header_id|>

Below is an extract from a web page. Evaluate whether the page has a high educational
value and could be useful in an educational setting for teaching from primary school to
grade school levels using the additive 5-point scoring system described below. Points are
accumulated based on the satisfaction of each criterion:
- Add 1 point if the extract provides some basic information relevant to educational top-
ics, even if it includes some irrelevant or non-academic content like advertisements and
promotional material.
- Add another point if the extract addresses certain elements pertinent to education but
does not align closely with educational standards. It might mix educational content with
non-educational material, offering a superficial overview of potentially useful topics, or
presenting information in a disorganized manner and incoherent writing style.
- Award a third point if the extract is appropriate for educational use and introduces key
concepts relevant to school curricula. It is coherent though it may not be comprehensive
or could include some extraneous information. It may resemble an introductory section of
a textbook or a basic tutorial that is suitable for learning but has notable limitations like
treating concepts that are too complex for grade school students.
- Grant a fourth point if the extract highly relevant and beneficial for educational purposes
for a level not higher than grade school, exhibiting a clear and consistent writing style. It
could be similar to a chapter from a textbook or a tutorial, offering substantial educational
content, including exercises and solutions, with minimal irrelevant information, and the
concepts aren’t too advanced for grade school students. The content is coherent, focused,
and valuable for structured learning.
- Bestow a fifth point if the extract is outstanding in its educational value, perfectly suited for
teaching either at primary school or grade school. It follows detailed reasoning, the writing
style is easy to follow and offers profound and thorough insights into the subject matter,
devoid of any non-educational or complex content.
The extract: Kuidas vett ise gaseerida?
Nagu teate, hakkasid inimesed vett gaseerima juba ammu. Nüüd on kombeks seda teha tootmismahus. Kuid selleks, et proovida vett ise töödelda, peate hoolikalt mõistma kõiki protsessi keerukusi.
Head põhjused
Hippokrates kirjutas ka gaasidega vee eelistest. Ta rääkis selle positiivsest ja isegi terapeutilisest mõjust kehale. Siis ei üritanud keegi vett gaseerida. Inimesed kasutasid looduse kingitusi. Nad kogusid pudelites olevate mullidega elustavat niiskust ja viisid selle kohtadesse, kus selliseid allikaid polnud. Kõik oleks hästi, kuid aja jooksul sai vesi aurust otsa ja seda oli äärmiselt ebameeldiv kasutada sel kujul. Pärast seda hakkasid paljud mõtlema, kuidas vett uuesti õhutada, et looduslikud protsessid seda tegurit ei mõjutaks. Teadlased leidsid, et vedelike õhutamiseks on kaks erinevat viisi: mehaaniline ja keemiline. Esimene neist on vedela fraktsiooni (tavalised puuviljad, mineraalvesi või vein) otsene küllastumine süsinikdioksiidiga. Ja teine hõlmab samade mullide ilmnemist keemiliste reaktsioonide tagajärjel: kääritamisel (õlu, kalja, siider ja šampanja) või neutraliseerimisel (soodavesi). Igaüks neist on midagi huvitavat ja leidnud oma koha inimelus..
Kontrollimatud mullid
Esimene, kes õppis vett gaseerima, oli inglise keemik Joseph Priestley. 1767. aastal täheldas ta seda nähtust õlide käärimisel vaakumites. Veidi hiljem leiutas rootslane Bergman oma "küllastuse", mis pumba abil küllastatud veega süsinikdioksiidi. Kuid inimkonda kummit.
After examining the extract:
- Briefly justify your total score, up to 100 words.
- Conclude with the score using the format: "Educational score: <total points>"<|eot_id|>
<|start_header_id|>assistant<|end_header_id|>

The extract provides basic information on the history and process of carbonating water, introducing relevant concepts and historical figures. Although it lacks coherence and structure, and includes some complex vocabulary, it offers valuable content for educational purposes. The text is more suitable for upper grade school levels due to its language and concepts.

Educational score: 3