“Nordic Noir. Skandinaavia teledraama võidukäik” (Nordic Noir the Rise of Scandi Drama, USA 2014)
Lars Hogéuse dokumentaalfilmis analüüsitakse, miks on Skandinaavia teledraamad muutunud ingliskeelses maailmas nii populaarseks, et neid ollakse nõus vaatama subtiitritega ja neist tehakse ridamisi uusversioone. Mida näevad teiste maade televaatajad neis lugudes?
Kas kütkestab neid Skandinaavia vaim ja temperament või hoopis süngus? Mis jääb järele skandinaavlaste algsetest kavatsustest ja mis juhtub, kui teiste maade filmitegijad püüavad jäise Põhjala inimesi tõlgendada? Filmis räägivad oma tegelaskujudest näitlejad, sõna saavad stsenaristid ja produtsendid ning oma muljeid jagavad Briti televaatajad.
Nagu ma aru saan, tulevad jutuks nii skandinaavlaste endi tehtud sarjad (n “Sild”, “Kuritöö”) kui põhjamaade krimiautorite teoste põhjal tehtud sarjad (n “Wallander”).
Siia juurde võiks meenutada ka mõnda Eesti põnevus- ja/või krimisarja, n “Alpimaja” või “Ohtlik lend” või “Kelgukoerad” või… mul ei tulegi rohkem meelde (guugeldamine andis veel “Keerise” ja “Viimase võmmi” ja “Kättemaksukontori” ning “Süvahavva” on mitme žanri piiril, põnevuse alla vast otsapidi läheks). “Alpimaja” puhul ma ootasin, et Indrek Hargla stsenaariumi ka raamatuks kirjutab, aga see ühest vormist teise kirjutamine ei olegi vist nii lihtne, “Süvahavva” puhul Harglal see õnnestus, aga n Kati Murutari “Ohtliku lennu” ja “Kättemaksukontori” ümberkirjutised Mihkel Ulmani stsenaariumite põhjal oli üsna nadi luge.
<|begin_of_text|><|start_header_id|>system<|end_header_id|>

Cutting Knowledge Date: December 2023
Today Date: 26 Jul 2024

<|eot_id|><|start_header_id|>user<|end_header_id|>

Below is an extract from a web page. Evaluate whether the page has a high educational
value and could be useful in an educational setting for teaching from primary school to
grade school levels using the additive 5-point scoring system described below. Points are
accumulated based on the satisfaction of each criterion:
- Add 1 point if the extract provides some basic information relevant to educational top-
ics, even if it includes some irrelevant or non-academic content like advertisements and
promotional material.
- Add another point if the extract addresses certain elements pertinent to education but
does not align closely with educational standards. It might mix educational content with
non-educational material, offering a superficial overview of potentially useful topics, or
presenting information in a disorganized manner and incoherent writing style.
- Award a third point if the extract is appropriate for educational use and introduces key
concepts relevant to school curricula. It is coherent though it may not be comprehensive
or could include some extraneous information. It may resemble an introductory section of
a textbook or a basic tutorial that is suitable for learning but has notable limitations like
treating concepts that are too complex for grade school students.
- Grant a fourth point if the extract highly relevant and beneficial for educational purposes
for a level not higher than grade school, exhibiting a clear and consistent writing style. It
could be similar to a chapter from a textbook or a tutorial, offering substantial educational
content, including exercises and solutions, with minimal irrelevant information, and the
concepts aren’t too advanced for grade school students. The content is coherent, focused,
and valuable for structured learning.
- Bestow a fifth point if the extract is outstanding in its educational value, perfectly suited for
teaching either at primary school or grade school. It follows detailed reasoning, the writing
style is easy to follow and offers profound and thorough insights into the subject matter,
devoid of any non-educational or complex content.
The extract: “Nordic Noir. Skandinaavia teledraama võidukäik” (Nordic Noir the Rise of Scandi Drama, USA 2014)
Lars Hogéuse dokumentaalfilmis analüüsitakse, miks on Skandinaavia teledraamad muutunud ingliskeelses maailmas nii populaarseks, et neid ollakse nõus vaatama subtiitritega ja neist tehakse ridamisi uusversioone. Mida näevad teiste maade televaatajad neis lugudes?
Kas kütkestab neid Skandinaavia vaim ja temperament või hoopis süngus? Mis jääb järele skandinaavlaste algsetest kavatsustest ja mis juhtub, kui teiste maade filmitegijad püüavad jäise Põhjala inimesi tõlgendada? Filmis räägivad oma tegelaskujudest näitlejad, sõna saavad stsenaristid ja produtsendid ning oma muljeid jagavad Briti televaatajad.
Nagu ma aru saan, tulevad jutuks nii skandinaavlaste endi tehtud sarjad (n “Sild”, “Kuritöö”) kui põhjamaade krimiautorite teoste põhjal tehtud sarjad (n “Wallander”).
Siia juurde võiks meenutada ka mõnda Eesti põnevus- ja/või krimisarja, n “Alpimaja” või “Ohtlik lend” või “Kelgukoerad” või… mul ei tulegi rohkem meelde (guugeldamine andis veel “Keerise” ja “Viimase võmmi” ja “Kättemaksukontori” ning “Süvahavva” on mitme žanri piiril, põnevuse alla vast otsapidi läheks). “Alpimaja” puhul ma ootasin, et Indrek Hargla stsenaariumi ka raamatuks kirjutab, aga see ühest vormist teise kirjutamine ei olegi vist nii lihtne, “Süvahavva” puhul Harglal see õnnestus, aga n Kati Murutari “Ohtliku lennu” ja “Kättemaksukontori” ümberkirjutised Mihkel Ulmani stsenaariumite põhjal oli üsna nadi luge.
After examining the extract:
- Briefly justify your total score, up to 100 words.
- Conclude with the score using the format: "Educational score: <total points>"<|eot_id|>
<|start_header_id|>assistant<|end_header_id|>

The extract discusses Nordic Noir and its popularity, analyzing its appeal and adaptation in other countries. While it provides some relevant information, the text is more suited for entertainment or cultural analysis rather than educational purposes, especially for primary or grade school levels. It lacks coherence, clarity, and structured learning content.

Educational score: 1